Справа № 161/18559/20 	Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/241/21  Категорія: 94 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
04 лютого 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання Опейда В. О., 
з участю:
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника адвоката Ходачинської Ю. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року,  

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17 листопада 2020 року звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту родинних відносин, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин. 
Ухвала суду мотивована тим, що із поданої заяви вбачається спір про право, розгляд якого повинен здійснюватися за правилами позовного провадження.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справу потрібно розглядати в порядку позовного провадження, оскільки спір про право відсутній. Встановлення факту родинних відносин між заявником та спадкодавцем не впливає на спадкові права та обов`язки інших осіб.
ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення апеляційної скарги не заперечує, так як відсутній спір між ним та його рідним дядьком ОСОБА_1 щодо спадкування майна, яке залишилось після смерті його батька ОСОБА_4 . Вказує, що від прийняття спадщини після смерті батька він відмовився, подавши нотаріусу відповідну заяву.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Ходачинська Ю. Ю. підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.
Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились.
Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши заявника та його представника, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Згідно із п. п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
З системного аналізу вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право
Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Із поданих матеріалів встановлено, що заявник ОСОБА_1 може мати право на спадкування у другу чергу за законом після смерті ОСОБА_4 .
Заінтересовані особи  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_4 .
Строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ще не закінчився.
Спадкоємець може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України - шість місяців, з часу відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом цього строку.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено, що визнання факту родинних відносин з ОСОБА_4 заявнику потрібно для реалізації спадкового права під час оформлення спадщини після смерті брата. А тому, враховуючи наявність інших спадкоємців померлого (двох синів), що свідчить про наявність спору про право (право на спадщину), суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження в справі за заявою про встановлення факту родинних відносин, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справу потрібно розглядати в порядку позовного провадження, оскільки спір про право відсутній, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки із заяви чітко простежується спір про право. 
Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий 

Судді