Ухвала
24 лютого 2021року
м. Київ
справа № 674/713/19
провадження № 51 - 863 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 листопада 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Так, відповідно до ст. 427 КПК у касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції та обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. 
Проте вказаних приписів закону потерпілий ОСОБА_4 належним чином не виконав.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Тому, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, зі змісту касаційної скарги вбачається, що потерпілий порушує питання про скасування ухвали Хмельницького апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
Стаття 414 КПК передбачає, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом  видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання. 
Проте, у порушення вимог ст. 414 КПК потерпілий не наводить обґрунтувань невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, зокрема, не вказує у чому полягає його явна несправедливість.
Також, посилаючись на процесуальні порушення, які на думку потерпілого допустився суд апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження, останній, наводить доводи, зміст яких стосується невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями                            ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Проте, у касаційній скарзі потерпілий просить змінити постановлену відносно засудженої ОСОБА_5 ухвалу апеляційного суду, скасувати рішення в частині призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, залишивши призначене покарання засудженій ОСОБА_5 за вироком місцевого суду, а саме у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців, що не узгоджується з положеннями статей 436 цього Кодексу.
За таких обставин необхідно залишити без руху касаційну скаргу, надавши потерпілому ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 листопада 2020 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6                                          ОСОБА_2                                               ОСОБА_3