ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 січня 2021 року                                                                                м.Суми
                                                               Справа №590/224/20 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/53/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 08 жовтня 2020 року, ухвалене у складі судді Бондарчук Я.П., в приміщенні Ямпільськогорайонного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В:
25 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з навчанням та розвитком здібностей неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 . 
25 жовтня 2017 року позивачкою були придбані курси англійської мови для дочки вартістю 11201 грн. 01 жовтня 2019 року дочка вступила на платне навчання до Краківського економічного факультету. Під час підготовки документів до вступу дочки до університету укладено договор з уповноваженим представником Польського Центру Освіти «UniverPL» на інформаційно-консультативне обслуговування, за послуги якого позивачкою сплачено 28 грудня 2018 року 8745 грн та 02 серпня 2019 року 8520 грн. Вартість навчання в університеті складає 9600 злотих. Позивачка сплатила вказані кошти за навчання 08 та 20 серпня 2019 року, що по курсу НБУ складає 31663,68 грн і 30701,76 грн. Крім того, позивачка щомісячно оплачує за проживання доньки в гуртожитку в м. Кракові, всього сплачено 20387,61 грн.
Відповідач ОСОБА_1 у добровільному порядку не бере участь у додаткових витратах на дитину. Він є особою працездатного віку, ніякими хронічними захворюваннями не хворіє, має можливість відшкодувати половину понесених додаткових витрат на дочку у зв`язку з її навчанням.
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь частину понесених додаткових витрат, пов`язаних з навчанням та розвитком здібностей дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 55609 грн 50 коп.
Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 08 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з навчанням та розвитком здібностей неповнолітньої дитини задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частину понесених нею додаткових витрат, пов`язаних з навчанням та розвитком здібностей дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 55609,50 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 840,80 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 08 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
У доводах зазначає, що витрати на придбання курсів з англійської мови не можуть бути розцінені як додаткові витрати на дитину, оскільки стягнення таких витрат можливо за умови дійсної наявності здібностей дитини до вивчення англійської мови. Вказує, що витрати понесені позивачем при укладанні договору з уповноваженим представником Україно-Польського Центру Освіти «UniverPL» на інформаційно-консультативне обслуговування не можуть бути розцінені як додаткові витрати на дитину, оскільки вказані послуги ніяким чином не сприяють розвитку особистих здібностей дитини. Також посилається на те, що навчання з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Крім того, зазначає, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном. Стверджує про обрання позивачкою навчального закладу на власний розсуд, без погодження з батьком.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 08 жовтня 2020 року по даній справі залишити без змін. 
Окрім цього позивачка додає клопотання, у якому зазначає, що виникла необхідність для надання додаткових відомостей щодо спору та просить прийняти, дослідити та оцінити нові докази.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6).
Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 30 листопада 2006 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 69).
Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 20 листопада 2007 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини (а.с. 70).
25.10.2017 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спік Ап Глобал», в особі ОСОБА_5 , було укладено договір на придбання курсу англійської мови № 4009/8148, курс навчання з 25.10.2017 року по 25.10.2018 року; вартість вказаних послуг з урахуванням суми знижки становить 11201,00 грн. (а.с. 7-9).
Позивачка уклала договір з ПАТ «ПУМБ» про споживчий кредит з метою оплати товару(-ів) та/або робіт та/або послуг у розмірі 11701 грн строком на 12 місяців (а.с. 10-11). Вказаний кредит позивачка сплатила банку (а. с. 12-14).
27.12.2018 року між ОСОБА_2 та уповноваженим представником Україно-Польського Центру Освіти «UniverPL» було укладено догововір № 0127-12/18 на інформаційно-консультативне обслуговування (а.с. 15-22).
Відповідно до п. 2.2 вказаного договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надавати інформаційно-консультаційні послуги по організації вступу до Університету в Республіці Польща, а Замовник зобов`язується прийняти виконані послуги та оплатити їх (а.с. 15).
Відповідно до п. 5.2 вказаного договору Сторони визначили, що загальна вартість надання послуг становить грошовий еквівалент у розмірі 575,00 євро (а.с. 16).
Вказані послуги були оплачені позивачем 28.12.2018 року в сумі 8745,00 грн. (квитанція № 0.0.1225834446.1 від 28.12.2018 року, а.с. 23) та 02.08.2019 року в сумі 8520,00 грн. (квитанція № 0.0.1425873687.1 від 02.08.2019 року, а.с. 24).
19.07.2019 року ОСОБА_3 прийнята на стаціонарне навчання до Економічного Університету у м. Кракові на період з 01.10.2019 року по 30.09.2022 року за напрямом підготовки маркетинг та ринкові відносини на платній основі (а.с. 39,40). 
08.08.2019 року та 20.08.2019 року позивачем сплачено вартість навчання доньки по 4800 злотих, що по курсу НБУ складає 31663,68 грн. і 30701,76 грн, разом 62365,44 грн. (а.с. 27,28), що підтверджується також копією виписки про проведені операції у АТ КБ «ПриватБанк» за грошовими переказами з 01.07.2019 року по 31.08.2019 року (а.с. 30).
Відповідно до довідки від 12.08.2019 року ОСОБА_3 у 2019/2020 навчальному році буде поселена у Студентському містечку Краківської Політехніки за адресою вул. Скажинського, 5, 31-866, м. Краків. Необхідна оплата за проживання у жовтні та заставна сума внесені на рахунок шляхом переказу (а.с. 41,42).
Оплата за проживання у гуртожитку також підтверджується копіями підтверджень про оплату для платника, а саме: 19.07.2019 року позивачкою сплачено вартість проживання доньки в гуртожитку в м. Кракові 1225 злотих (а.с. 26); 04.11.2019 року 475 злотих (а.с. 43,44); 04.12.2019 року 475 злотих (а.с. 45,46); 08.01.2020 року 475 злотих (а.с. 47,48); 07.02.2020 року 475 злотих (а.с. 49,50).
Згідно з копією щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік заробітна плата відповідача за основним місцем роботи склала 102433,00 грн (а.с. 71-74).
Відповідно до довідки про доходи, виданої Ямпільською районною державною адміністрацією Сумської області від 17.03.2020 року № 10 ОСОБА_1 працює у Ямпільській районній державній адміністрації Сумської області на посаді головного спеціаліста відділу інфраструктури, житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики, захисту довкілля та цивільного захисту. У січні 2020 року йому нараховано заробітну плату 8350,00 грн, у лютому 2020 року – 8350,00 грн (а.с. 75).
Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 04 серпня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, щомісячно, починаючи стягнення з 28 травня 2020 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років (а.с. 102-106).
ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року отримувала соціальні виплати у розмірі 37847,27 грн та аліменти у розмірі 11055,43 грн, що підтверджується копією Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 14.09.2020 року № 1149/18-0008 (а.с. 100).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26.02.2020 року № 0634/18-0008 загальна сума заробітної плати, отриманої відповідачем за період з 1 кварталу по 4 квартал 2019 року становить 118345,34 грн., 488,68 грн. соціальні виплати (а.с. 101).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 28.08.2020 року №1139/18-0008 загальна сума заробітної плати, отриманої відповідачем за період з 1 по 2 квартал 2020 року становить 50395,00 грн (а.с. 101).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вказані в позові витрати підтверджені позивачем та пов`язані з обставинами, що стосуються розвитку дитини. Суд також врахував ту обставину, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме розвитком дитини, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків. 
Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки суд дійшов їх з неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.
       Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
       Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
       Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 № 2947-III (далі– СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
       За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2018 року у справі № 761/6933/17.
Суд першої інстанції помилково встановив, що всі вказані в позові витрати підтверджені позивачем, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 уклала договір на придбання курсу англійської мови (а.с. 7), отримала у банківській установі споживчий кредит (а.с. 10,11) та надала підтвердження про виплату кредиту (а.с. 12-14). Однак, в матеріалах справи відсутні докази про оплату договору на придбання курсу англійської мови, їх проходження та успішне завершення. Укладений договір та отриманий кредит не свідчить про те, що позивачка оплатила курси англійської мови, а її донька пройшла вказані курси. 
Окрім цього судом першої інстанції зроблений невірний висновок про те, що додаткові витрати, пов`язані з навчанням дитини викликані особливими обставинами та стосуються розвитку її здібностей.
Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що витрати на інформаційно-консультативне обслуговування та витрати на навчання не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами у розумінні статті 185 СК України.
Навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року (справа № 336/1488/19).
Крім того, позивачка не навела достатніх обґрунтувань, не подала допустимих та належних доказів, які б підтвердили існування особливих обставин щодо необхідності платного навчання дитини за кордоном, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.
ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина за кордоном. Навчальний заклад Краківський економічний університет було обрано позивачкою на власний розсуд, без погодження з відповідачем. 
Суд першої інстанції наведеного не врахував у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. 
Що стосується клопотання позивачки про прийняття, дослідження та оцінку наданих нових доказів, які надійшли до апеляційного суду 21 грудня 2020 року - після відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду: письмові пояснення позивачки, копія характеристики № 01-27/325 від 14.12.2020 року, копія довідки № 01/2020 від 03.12.2020 року з додатками, колегія суддів апеляційного суду вказані докази не приймає, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи наведені норми процесуального права, вищевказане клопотання позивачки про дослідження нових доказів не підлягає задоволенню, оскільки позивачка не обґрунтувала неможливість подання нових доказів у вказаний строк, що не залежали від неї. Крім того, нові докази не встановлюють нові обставини справи, що мають вирішальне значення для справи.
Отже, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 08 жовтня 2020 рокускасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з навчанням та розвитком здібностей неповнолітньої дитини – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :                                                Т.А. Левченко 

Судді:                                                                 В.І. Криворотенко

                                                                                                          О.І. Собина