Провадження № 33/4820/26/21 
Справа № 686/17550/20 Головуючий в 1-й інстанції Продан Б. Г. 
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Гапонова Є.О., Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гопки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гопки В.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2020 року, –

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот  неоподатковуваних мінімумів  доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. 
За постановою місцевого суду, 06 липня 2020 року о 15 годині 24хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мітсубіші Кольт», номерний знак НОМЕР_1 , в м.Хмельницькому, по вул.Гарнізонна,16, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рік, порушення координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.
В поданій апеляційній скарзі захисник Гопка В.В. просить скасувати постанову місцевого суду, провадження по справі закрити.
Апелянт стверджує, що працівником поліції не пропонувалося пройти огляд та не проводився огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних засобів дозволених до застосування МОЗ та МВС в присутності двох свідків.
З відеозапису, який був переглянутий в судовому засіданні першої інстанції, вбачається лише рух транспортного засобу «Мітсубіші Кольт» та момент, коли із даного транспортного засобу виходить водій ОСОБА_1 в темних сонцезахисних окулярах та захисній масці, все інше, що відбувалося на місці зупинки транспортного засобу, відсутнє, тому суд першої інстанції не міг зробити висновки, що водій ОСОБА_1 був в стані наркотичного сп`яніння.
Покази працівника поліції, в судовому засіданні першої інстанції, які були взяті за основу при постановленні рішення, не можуть бути доказами, які не підтвердженні відеозаписом та показами свідків, які не викликалися в судове засідання.
Також звертає увагу, що судом першої інстанції, клопотання про виклик свідків, клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 був контактною особою з захворілими на COVID-19, тому не може бути присутнім при розгляді даної адміністративної справи, висновок дослідження від 07.07.2020 року на відсутність наркотичних речовин у біологічному матеріалі ОСОБА_1 , були проігноровані, чим порушено права ОСОБА_1 , а тому таке рішення підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю.
Не враховано судом першої інстанції, що водія ОСОБА_1 , після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не відсторонили від керування транспортним засобом, а автомобіль не передавали іншій особі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гопки В.В., на підтримку апеляційної скарги, свідків, дослідивши матеріали адміністративного справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.
Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії  ДПР 18 №414910 від 06.07.2020 року слідує, що ОСОБА_1 06.07.2020 року о 15 год. 24 хв. керував транспортним засобом «Мітсубіші Кольт» номерний знак НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Гарнізонна, 16, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв правопопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З пояснень свідків  ОСОБА_2  (а.с.2) та ОСОБА_3 (а.с.3) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі і були присутніми при складанні протоколу.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів,  ОСОБА_1  та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що його транспортний засіб зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху. При з`ясуванні причини зупинки транспортного засобу, у останніх виникла підозра, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але оскільки він поспішав, тому відмовився від проходження такого огляду і погодився на оформлення протоколу, який був складений в присутності двох свідків, та ним теж підписаний.
Свідок  ОСОБА_4 , який працює поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП в Хмельницькій області ДПП,  в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив факт складання протоколу щодо ОСОБА_1 , який відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, не погоджувався їхати в лікарню. 
За показаннями свідка ОСОБА_3 , він був з іншою особою понятим при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Підписав протокол тільки тому, що ОСОБА_1 сказав, що вживав наркотичні препарати чи алкогольні напої.
З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в зв`язку з порушенням ПДР при здійсненні повороту, та в ході спілкування він погоджується із порушенням вимог ПДР і працівниками поліції йому пропонується пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, заперечень, що не перебуває в стані наркотичного сп`яніння не висловлював, казав, що поспішає. Протокол складений в присутності двох свідків.
Доводи апелянта про те, що працівником поліції не пропонувалося пройти огляд та не проводився огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних засобів дозволених до застосування МОЗ та МВС в присутності двох свідків, спростовується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції та іншими матеріалами справи, які були дослідженні судами першої та апеляційної інстанції.
Твердження апелянта, що з відеозапису не вбачається, що водій ОСОБА_1 був в стані наркотичного сп`яніння, а зафіксований лише рух транспортного засобу «Мітсубіші Кольт» та момент, коли із даного транспортного засобу виходить водій ОСОБА_1 , спростовується переглянутим відеозаписом у судовому засіданні апеляційного суду, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував свій стан наркотичного сп`яніння на момент зупинки його транспортного засобу працівниками поліції, та підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4 , які були надані в судовому засіданні апеляційного суду.
Думка апелянта, що покази працівника поліції, в судовому засіданні першої інстанції, які були взяті за основу при постановленні рішення, не можуть бути доказами, які не підтвердженні відеозаписом та показами свідків, які не викликалися в судове засідання, були спростовані в судових засіданнях апеляційного суду, а допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та переглянутий відеозапис, в сукупності підтвердили обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №414910 від 06.07.2020 року.
Судження про те, що судом першої інстанції, не взято до уваги висновок дослідження від 07.07.2020 року на відсутність наркотичних речовин у біологічному матеріалі ОСОБА_1 , чим порушено права ОСОБА_1 , не заслуговує на увагу, так як згідно п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу і цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї інструкції, при відсутності такого направлення, будь-які проведенні дослідження на стан наркотичного сп`яніння не можуть бути визнано доказом у справі. 
Доводи апелянта, що судом першої інстанції не враховано, що водія ОСОБА_1 , після складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, не відсторонили від керування транспортним засобом, а автомобіль не передавали іншій особі, не має істотного значення при встановленних обставинах скоєнного правопорушення водієм ОСОБА_1 та не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.  
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на  ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.289, ст.294 КУпАП, суддя- 

п о с т а н о в и л а:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2020 року щодо  ОСОБА_1  залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                        Л.М.Кулеша