УХВАЛА

02 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 826/11556/18
адміністративне провадження № К/9901/1495/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі №826/11556/18 за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Ради національної безпеки і оборони України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Національної поліції України, Ради національної безпеки і оборони України, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність слідчих підрозділів органів Національної поліції України при здійсненні ними досудового розслідування кримінальних проваджень №12012080140000274, №12013080140004456, №12015030140004534, №42017081280000031 із невиконання судових рішень з чинних кримінальних проваджень і зобов`язати Національну поліцію України провести швидке, повне та неупереджене досудове розслідування чинних кримінальних проваджень та забезпечити прийняття по ним законних і неупереджених рішень;
- визнати протиправною бездіяльність Ради національної безпеки і оборони України щодо невжиття заходів демократичного цивільного контролю за дотриманням органами Національної поліції України законів, у тому числі за належним виконанням судових рішень, при здійснені досудового розслідування в кримінальних провадженнях №12012080140000274, №12013080140004456, №12015030140004534, №42017081280000031 і зобов`язати Раду національної безпеки і оборони України забезпечити реалізацію його конституційного права на судовий захист в чинних кримінальних провадженнях;
- стягнути з Ради національної безпеки і оборони України на користь позивача, за рахунок коштів Державного бюджету України заподіяну здоров`ю позивача моральну шкоду в сумі 5 000 000, 00 гривень.
31 серпня 2020 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у задоволенні позову відмовлено. 
19 листопада 2020 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної поліції України, Ради національної безпеки і оборони України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди відмовлено повністю.
На зазначену постанову суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 14 січня 2021 року.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
Частиною п`ятою статті 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Позивачем у цій справі заявлені вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо об`єктивного, всебічного і вчасного розгляду скарги позивача, поданої в порядку Закону України "Про звернення громадян". 
Разом з цим, позивачем заявлена вимога про стягнення моральної шкоди, яка є похідною вимогою, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги), як визначено у пункті 23 статті 4 КАС України.
Отже, ця адміністративна справа підпадає під критерій, встановлений пунктом 1 частини шостої статті 12 КАС України, для визначення справи незначної складності.  
Суди попередніх інстанцій установили, що позивач неодноразово звертався до Ради національної безпеки і оборони України зі скаргами на бездіяльність слідчих підрозділів Національної поліції України у ході досудового розслідування в кримінальних провадженнях№12012080140000274 від 30.11.2012; №12013080140004456 від 23.09.2013; №12015030140004534 від 10.09.2015; №42017081280000031 від 17.02.2017 і у зв`язку з невиконанням судових рішень, якими відповідачів зобов`язано вчинити необхідні слідчі дії у цих кримінальних провадження, керуючись тим, що відповідно до Закону України «Про національну безпеку України» Рада національної безпеки і оборони України уповноважена здійснювати демократичний цивільний контроль із забезпечення реалізації його конституційного права на судовий захист.
Однак, жодне зі звернень позивача, як стверджує він у позовній заяві, Рада національної безпеки і оборони України не розглянула, пересилаючи їх для розгляду до Національної поліції України. Як вбачається із позовної заяви, у задоволенні звернення ОСОБА_1 від 25.06.2018, адресованого Раді національної безпеки і оборони України, остання листом від 06.07.2018 №399/22-01 відмовила. Уважаючи такі дії Ради національної безпеки і оборони України протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що звернення позивача стосуються оскарження протиправної бездіяльності територіальних органів Національної поліції України, а не безпосередньо Національної поліції України, як центрального органу управління поліцією, тому розгляд таких звернень не охоплюється повноваженнями Ради національної безпеки і оборони України, а належить до повноважень Національної поліції України як центрального органу управління поліцією. За таких обставин Рада національної безпеки і оборони України обґрунтовано направляла звернення позивача для розгляду до Національної поліції України. Зважаючи на відсутність протиправної бездіяльності Ради національної безпеки і оборони України, необґрунтованим є твердження позивача про заподіяння йому Радою національної безпеки і оборони України моральної шкоди, а тому, вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь 5 000 000,00 грн. на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди задоволенню не підлягає.
Оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, позивач не навів підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі №826/11556/18 за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Ради національної безпеки і оборони України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В.  Шевцова
Судді                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                    В.Е. Мацедонська