Дата документу 10.02.2021 Справа № 310/5797/20

Запорізький Апеляційний суд 

 
ЄУН 310/5797/20	Головуючий у 1-й інстанції Дністрян О.М. Повний текст ухвали складено 07.10.2020 року.	
Пр. № 22-ц/807/165/21	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2021 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.
за участі секретаря                                Путій Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2020 року про скасування забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, виконавчий комітет Бердянської міської ради, Бердянська міська рада про припинення дії, що порушує право та відновлення становища, яке існувало до його порушення

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року  ОСОБА_1  звернулась до суду із вищезазначеним позовом(а.в.м.с. 25), в якому просила заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити (здійснювати) будь-які будівельні роботи на об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на час усунення порушення.
28.09.2020 року  ОСОБА_2  звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову (а.в.м.с. 6-22). 
В обґрунтування заяви зазначала, що в провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дії, що порушує право та відновлення становища, яке існувало до його порушення. 18.08.2020р. по даній справі винесено ухвалу про забезпечення позову, якою заборонено ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити (здійснювати) будь-які підготовчі та будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, з таким заходом забезпечення позову вона не погоджується, на її думку він необґрунтований, оскільки вважає, що заміна покрівлі її будинку жодним чином не впливає на права та інтереси позивача по даній справі та не несе жодної небезпеки для її життя та здоров`я, а також небезпеки для майна позивача. Зазначила, що проведення ремонту покрівлі будинку взагалі не потребує одержання будь-яких дозвільних документів, оформлення та затвердження проекту. Крім того, внаслідок винесеної судом заборони на проведення будь-яких будівельних робіт, склалася ситуація, при якій відсутня змога завершити розпочатий ремонт покрівлі її будинку, що призводить до того, що будинок фактично залишився незахищеним від впливу атмосферних опадів та вітру, що призводить до його швидкої руйнації та може призвести до його знищення. Просила скасувати заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.08.2020 року у цій справі.
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2020 року ( ОСОБА_3 а.в.м.с. 25-27) заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цій справі задоволено частково.
Скасовано захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області № 310/5797/20 від 18 серпня 2020 року у вигляді заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити (здійснювати) будь-які підготовчі та будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_1  у своїй апеляційній скарзі (а.в.м.с. 29-36) просила ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову у цій справі у повному обсязі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.в.м.с. 38).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 30 листопада 2020 року (а.в.м.с. 50), справу призначено до апеляційного розгляду (а.в.м.с. 51), з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 18 суддів замість 40 суддів за штатом).
Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У судове засідання 10 лютого 2021 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, (а.в.м.с. 58-86), у тому числі позивач  ОСОБА_1  у тому числі телефонограмою (а.в.м.с. 84), всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали, окрім позивача ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_1 у своєму клопотанні (а.в.м.с.90-95) просила розгляд цієї справи відкласти на іншу дату у зв`язку із зайнятістю її представника – адвоката Озюменка Р.Ю. в іншій справі в інтересах іншої особо в іншому – суді, додала докази останнього.
При цьому, позивач ОСОБА_1 не повідомила апеляційний суд про поважність причини своєї неявки у дане судове засідання. 
Також, апеляційним судом встановлено, що апеляційний суд у цій справі не визнавав обов`язковими явку позивача чи її представника у дане судове засідання у цій справі.
Неявка представника позивача, який на свій розсуд надав перевагу іншій справі в іншому суді в інтересах іншої особи, не є перешкодою для розгляду цієї справи апеляційним судом.
Оскільки, в силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України ухвалив у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відкладення розгляду цієї справи відмовити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.
В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі не підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву відповідача про скасування заходів забезпечення позову частково у цій справі, керувався ст. 150, 158, 258, 260 ЦПК України та виходив із такого.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно із п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.08.2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, виконавчий комітет Бердянської міської ради, Бердянська міська рада, про припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до його порушення. Заборонено ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити (здійснювати) будь-які підготовчі та будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 . Роз`яснено заявнику, що відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви вона повинна пред`явити позов протягом десяти днів з дня поставлення ухвали про забезпечення позову.
31.08.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, виконавчий комітет Бердянської міської ради, Бердянська міська рада, про припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до його порушення, в якій просила: заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити (здійснювати) будь-які будівельні робити на об`єкті нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на час усунення порушень вимог законодавства, шляхом відновлення становища, яке існувало до його порушення.
За таких підстав, суд першої інстанції дійшов висновку, що забезпечення позову у спосіб, запропонований позивачем, фактично наперед вирішує питання, які стосуються розгляду її позовних вимог до ОСОБА_2 по суті, що відповідно до вимог ч. 10 ст. 150 ЦПК України є недопустимим.
Тобто вжиті заходи забезпечення позову на підставі ухвали суду від 18 серпня 2020 року є тотожними задоволенню заявлених ОСОБА_1 позовних вимог до ОСОБА_2 .
При цьому, суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову, не міг вбачати підстав для невжиття заходів забезпечення позову відповідно до ч. 10 ст. 158 ЦПК України, оскільки заява про забезпечення позову була подана до пред`явлення позовної заяви.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність скасування заходу забезпечення позову, вжитого на підставі ухвали суду від 18 серпня 2020 року у цій справі, оскільки змінились обставини, що зумовили їх застосування, а саме, після пред`явлення позовної заяви встановлено, що вжиті заходи забезпечення позову за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.
При цьому, суд першої інстанції не надавав оцінку доводам сторін при розгляді заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки це є по суті предметом позовних вимог та буде розглядатися при вирішенні даного спору.
При вищевикладених обставинах, беручи до уваги, що суд першої інстанції не враховував доводи заявника щодо скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що за таких підстав заява відповідача про скасування заходів забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.
Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.
Доводи апеляційної скарги позивача  ОСОБА_1  не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на законі та належних, допустимих доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Доказами, передбаченими ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача, є доданий до апеляційної скарги позивача витяги з ЄРДР (а.в.м.с. 35-36).
Проте, останніми не спростовується правильно встановлені фактичні обставини та правильні висновки суду першої інстанції про тотожність 
- заходів забезпечення позову позивача, застосованих ухвалою суду від 18.08.2020 року (заборонити ОСОБА_2  та будь-яким іншим особам проводити (здійснювати) будь-які будівельні робити на об`єкті нерухомого майна за адресою:  АДРЕСА_1  - а.в.м.с. 88), тобто ще до вирішення спору по суті у цій справі, 
- задоволенню заявлених позовних вимог позивача у цій справі (заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проводити (здійснювати) будь-які будівельні робити на об`єкті нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на час усунення порушень вимог законодавства, шляхом відновлення становища, яке існувало до його порушення - а.в.м.с.4 зворот),
що є порушенням вимог ст. 150 ч. 10 ЦПК України.
Апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову в межах доказів та матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції у цій справі на момент постановлення оскаржуємої ухвали (02 жовтня 2020 року).
Станом на 02 жовтня 2020 року вищезазначені позовні вимоги позивача у цій справі не були змінені. Належні, допустимі докази протилежного у виділених матеріалах справи відсутні та стороною позивача апеляційному суду не надані.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір (а.в.м.с. 46).
Однак, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачеві у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї скарги апеляційним судом.
Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2020 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 11.02.2021 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.