ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року                                                                                   Справа № 902/1169/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Гудак А.В. 

секретар судового засідання Пацьола О.О.,

представники учасників справи не з`явились; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Вінницької області від 27.11.2020, повний текст складено 27.11.2020, у справі №902/1169/20 (суддя Матвійчук В.В.)

за заявою  ОСОБА_2 м.Вінниця
про забезпечення позову до його пред`явлення
до             1. Державного реєстратора - Приватного нотаріуса 
   Вінницького міського нотаріального округу Ярової Яни Миколаївни м.Вінниця
2. ОСОБА_1 м.Київ
3. ОСОБА_3 м.Київ
4. ОСОБА_4  м.Харків

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.11.2020 у справі №902/1169/20, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 30.11.2020, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково. Заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам, вчиняти реєстраційні дії (вносити зміни) щодо відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських фор-мувань про зміни складу учасників товариств, прийняття/виключення учасників, зміни розміру статутного капіталу, зміни розміру часток учасників, зміни керівників та місцезнаходження юри-дичних осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» та Товариства з обмеже-ною відповідальністю «Іллінецький цукровий завод». В задоволенні решти заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовлено.(арк.матеріалів оскарження 32-39,40).
Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав скаргу до Північно-захід-ного апеляційного господарського суду, у якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 27.11.2020 у даній справі та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.(арк.матеріалів оскарження 43-45).
Обґрунтовуючи скаргу,  ОСОБА_1  зазначає, що господарський суд першої інстанції непов-но з`ясував всі обставини справи, постановивши ухвалу з порушенням норм процесуального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не врахував, що заявник не надає жодних вагомих доказів, щодо взагалі наявності спору між заявленими сторонами, обмовлючись лише згадкою, що в силу існуючої невиясненої для нього ситуації з документами, таке забезпечення буде актуальним. Заяв-ник надає правовстановлюючі документи, які підтверджують лише те, що було досягнуто відпо-відної згоди за певних обставин та проведено в встановленому законом порядку державну реєстр-раційну дію. Заявник стверджує, що реєстраційні дії були проведені без участі заявника та допус-кає заволодіння невідомими особами корпоративними правами ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод». Проте, якщо як стверджує заявник - в даній ситуації дійсно має місце рейдерське захоплення ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод», чому досі не здійснюється відповідне кримінальне провадження про вчинення кримінального порушен-ня щодо невідомих осіб, які заволоділи корпоративними правами, а подано заяву про забезпечення позову до фізичних осіб саме в господарському судочинстві. В свою чергу суд, не дослідивши можливість існуючого спору та не врахувавши збалансованість інтересів, адекватність вимог і можливість припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання такими заходами, надав перевагу позиції заявника. Крім того, апелянт наголошує, що на момент подання скарги в інформаційній веб-системі «Судова влада України» відсутні будь-які відомості про прийняття позовної заяви, між сторонами, та щодо предмету який вказано в заяві про забезпечення позову до його пред`явлення.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 відкрито про-вадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (арк.матеріалів оскарження 78).
У день судового засідання від   ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття апеля-ційного провадження у даній справі, вмотивоване тим, що ухвалою Господарського суду Вінниць-кої області від 22.01.2021 у справі №902/1193/20 скасовано заходи забезпечення, вжиті згідно оскаржуваної ухвали.(арк.матеріалів оскарження 104).
Учасники справи не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційної інстанції 02.03.2021, хоч про час та місце розгляду скаргу буди повідомлені у встановленому по-рядку, проте, участь представників не визнавалась обов`язковою, тому така неявка не перешкод-жає розгляду апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали оскарження, наявні в них докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та про-цесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів оскарження, 27.11.2020 ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Вінницької області із заявою про забезпечення позову до подання позов-ної заяви шляхом заборони  будь-яким суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію в Єди-ному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-яких змін щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Товариство з обмеженою відповідаль-ністю «Гарантінвест» (ЄДРПОУ 31325434) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Іллінець-кий цукровий завод» (ЄДРПОУ 32456622).(арк.матеріалів оскарження 1-2).
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 , є учасником двох това-риств:           Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» з розміром внеску до Статутного капіталу в розмірі 1 667 000 грн, що становить 16,67 % Статутного капіталу та           Товариства з обме-женою відповідальністю «Іллінецький цукровий завод» з розміром внеску до Статутного капіталу в розмірі 16 670 000 грн., що становить 36,24 % Статутного капіталу.
26 листопада 2020 року заявник випадково дізнався з Єдиного державного реєстру юридич-них осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що 24 листопада та 26 листопада 2020 року було здійснено держану реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод» та змінено склад учасників товариства, а саме:    ОСОБА_2 було виключено зі складу засновників товариств та включе-но до складу нових учасників:           до ТзОВ «Гарантінвест» -     ОСОБА_1  та  ОСОБА_5 , а           до ТзОВ «Іллінецький цукровий завод» -     ОСОБА_4 -вича.
Як вказує заявник, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань йому стало відомо, що вказані реєстраційні дії вчинені державним реєстратором-приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Яро-вою Я.М. При зверненні до державного реєстратора-приватного нотаріуса було надано пакет доку-менті, на підставі яких були вчинені вказані вище реєстраційні дії щодо зміни складу учасників ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод», з яких вбачається, що 23 листопада 2020 року були оформлені акти приймання-передачі частки у статутному капіталі ТзОВ «Гарант-інвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод», які підписані    ОСОБА_6 від імені заявника, на підставі довіреності, яку заявник не видавав. Тобто, реєстраційні дії були прове-дені без участі заявника.
При цьому   ОСОБА_2 наголошує, що як учасник товариства, не відчужував своєї част-ки у Статутних капіталах ТОВ «Гарантінвест» та ТОВ «Іллінецький цукровий завод», як і ніколи не оформляв довіреності на ОСОБА_6 на вчинення будь-яких дій від його імені. 
Відтак,   ОСОБА_2 зауважує, що його без відома виключено зі складу учасників ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод» та включено до цих товариств нових учасни-ків, яким він не здійснював продаж своїх часток, що однозначно свідчить про вчинення невідомими йому особами рейдерського захоплення ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод». Тобто, однозначно має місце захоплення та заволодіння невідомими йому особами корпо-ративними правами ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод» із застосуванням незаконних методів та засобів, а саме: внесено зміни до відомостей про зміну складу учасників ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод» в ЄДР на підставі незаконних доку-ментів, які приймалися без дійсного волевиявлення заявника, як учасника ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод».
Тому заявник має на меті подати позов про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу корпоративних прав, актів приймання-передачі частки в Статутних фондах това-риств та скасування реєстраційних дій щодо зміни складу учасників ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод».
Як зазначалось вище, ухвалою від 27.11.2020 у справі №902/1169/20 господарський суд Вінницької області частково задоволив заяву про забезпечення позову з мотиву, що докази та обста-вини в сукупності є достатньо ймовірною підставою для висновку про доцільність застосування судом заходів забезпечення позову до подання позовної заяви. Без вжиття заходів забезпечення позову, кінцевою метою якого є поновлення порушених корпоративних прав, інтересів заявника, як учасника товариств, частка якого складає 16,67%  статутного капіталу ТзОВ «Гарантінвест» та 36,24% статутного капіталу ТзОВ «Іллінецький цукровий завод», враховуючи реальну можливість проведення державної реєстрації змін до установчих документів, внесення записів про зміну учас-ників чи керівника юридичної особи, її місцезнаходження, існує суттєвий ризик того, що ефектив-ний захист або поновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких останній має намір звернутись до суду, може бути суттєво ускладненим та призвести до необхід-ності подання інших позовів.(арк.матеріалів оскарження 32-39).
При цьому, задовольняючи частково заяву суд першої інстанції виходив з того, що достатнім та адекватним заходом забезпечення позову у даному випадку є заборона будь-яким суб`єктам дер-жавної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріу-сам вчиняти реєстраційні дії (вносити зміни) щодо відомостей, які містяться в Єдиному державно-му реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміни  складу учасників товариства, прийняття/виключення учасників, зміни розміру статутного капіталу, зміни розміру часток учасників, зміни керівників ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цук-ровий завод», місцезнаходження юридичних осіб - ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод». 
Крім того, апеляційним судом встановлено, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 22.01.2021 у справі №902/1193/20 про повернення позовної заяви, зокрема, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Вінницької області від 27.11.2020 у справі №902/1169/20 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.11.2020) шляхом забо-рони будь-яким суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та гро-мадських формувань, нотаріусам, вчиняти реєстраційні дії (вносити зміни) щодо відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громад-ських формувань про зміни складу учасників товариств, прийняття/виключення учасників, зміни розміру статутного капіталу, зміни розміру часток учасників, зміни керівників та місцезнаход-ження юридичних осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» (вул.Карла Маркса, буд.56, м.Вінниця, код ЄДРПОУ 31325435) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллі-нецький цукровий завод» (вул.Карла Маркса, буд.3, м.Іллінці, Іллінецький район, Вінницька об-ласть, код ЄДРПОУ 32456622).(арк.матеріалів оскарження 96-103).
Ухвала у справі №902/1193/20 обґрунтована тим, що позовна заява, яка є предметом дослід-ження у справі №902/1193/20 зареєстрована 08.12.2020 та ухвалою господарського суду Вінницької області від 14.12.2020 залишена без руху. Відповідно до п.2 ч.13 ст.145 ГПК України заходи забез-печення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі: повернення позовної заяви. Зазначена норма процесуального закону носить імперативний та безумовний характер, а також покладає на склад суду, котрий постановляє ухвалу про повернення позовної заяви, обов`язок скасувати заходи забезпечення позову, вжиті до пред`явлення позовної заяви. Тому, суд у справі №902/1193/20 скасував заходи забезпечення позову, вжиті до подачі позову ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.11.2020 у справі №902/1169/20, у зв`язку з поверненням позовної заяви.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на нас-тупне:
Відповідно до п.п.1,2,4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в ме-жах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено пору-шення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або не-правильне застосування норм матеріального права.
Окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.(п.3 ч.1 ст.255 ГПК України).
Відповідно до ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І ГПК України.
Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядає-ться судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, передбачених ст.137 кодексу. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унемо-жливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюва-них прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ст.136 ГПК України).
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернен-ня із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`яз-ковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить немож-ливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпе-чення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.
Позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'-язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуаль-ної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.(ч.1 ст.137 ГПК України).
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів оскарження, звертаючись із заявою про забезпечення позову, Позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію в Єдиному державному реє-стрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-яких змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підпри-ємців та громадських формувань про Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» (ЄДРПОУ 31325434) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Іллінецький цукровий завод» (ЄДРПОУ 32456622) до набрання законної сили рішенням суду по суті у справі.(арк.матеріалів оскарження 1-2).
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (ч.4 ст.137 ГПК України).
Вказуючи на обставини, якими обґрунтовується необхідність вжиття запобіжних заходів, за-явник повинен зазначити підстави вжиття запобіжних заходів, тобто обставини, які підтверджу-ють порушення прав заявника або його уявлення про загрозу порушення цих прав і реальність та-кої загрози.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів дійшла висновку, що умовою застосуван-ня заходів забезпечення позову є адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується, яка визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. 
Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інте-ресу), про захист яких просить заявник, із тим заходом забезпечення позову про який просить заявник.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фак-тичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготов-чі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішен-ня без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відпо-відної заяви.
Положенням ч.5 ст.137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:
1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та прий-мати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо сто-суються предмета спору;
2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;
3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;
4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гаран-тування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.
Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпе-ченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забез-печення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Таким чином, аналіз приписів чинного процесуального законодавства, які регулюють поря-док та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обста-вин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.
Оцінюючи докази та запропоновані заходи забезпечення позову, суд виходить з того, що заходи до забезпечення позову застосовуються з метою ефективного захисту або поновлення пору-шених чи оспорюваних прав та інтересів заявників, за захистом яких вони мають намір звернутись до суду. При цьому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійсни-ти оцінку обґрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів з ура-хуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; - імовірності, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявників, за захистом яких вони мають намір звернутися до суду; - запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих пози-вачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду або невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.
При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунту-вати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, перед-бачених ст.74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з яки-ми пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позовних вимог не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.
Згідно з ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-під-приємців та громадських формувань» відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, даним Законом та нормативно-правовими актами, прийняти-ми відповідно до цього Закону.
Пунктами 4, 7 ч.1 ст.1 названого Закону визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявнос-ті відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднан-ня, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої сим-воліки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підпри-ємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також про-ведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом; Єдиний державний реєстр юридич-них осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських фор-мувань, що не мають статусу юридичної особи.
Стаття 10 згаданого Закону передбачає, що у разі якщо документи та відомості, що підляга-ють внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього - такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Матеріалами справи оскарження стверджено, що звертаючись із заявою про забезпечення позову до його подання  ОСОБА_2 будучи учасником Товариства з обмеженою відповідаль-ністю «Гарантінвест» з розміром частки в статутному капіталі товариства 16,67% номінальною вартістю 1   667   000 грн та Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллінецький цукровий завод» з розміром частки в статутному капіталі товариства 36,24% номінальною вартістю 16   670   000 грн заперечує продаж своїх часток у статутних товариств та оформлення довіреності на ОСОБА_6 на вчинення будь-яких дій від його імені.
На підтвердження своїх доводів  ОСОБА_2 зазначає, що з відомостей з Єдиного дер-жавного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.11.2020 до реєстру внесені зміни щодо ТзОВ «Іллінецький цукровий завод», а 26.11.2020 до реєстру вне-сені зміни щодо ТзОВ «Гарантінвест», які стосуються зміни засновників (учасників) товариств. (арк.матеріалів оскарження 3-6, 18-20).
Підставою внесення змін до складу учасників ТзОВ «Іллінецький цукровий завод» слугував акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства від 23.11.2020, за яким    ОСОБА_7 , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маляренко С.М. 18.11.2020, зареєстрованої у книзі за №2551, діяв ОСОБА_6  - передав у власність ОСОБА_4 частку у статутному капіталі ТзОВ «Іллінецький цукровий завод» у розмірі, встановленому договором - 36,24% статутного капіталу, номінальною вартістю 16 670 000 грн. (арк.матеріалів оскарження 20-27).
Зміни до складу учасників ТзОВ «Гарантінвест» відбулись на підставі акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТзОВ «Гарантінвест» від 23.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_2 , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маляренко С.М. 18.11.2020, зареєстрованої  у книзі за №2551, діяв ОСОБА_6  - передав у власність ОСОБА_1  частку у статутному капіталі ТзОВ «Гарантінвест» у розмірі, встановленому договором, а саме: 16,67% статутного капіталу, номінальною вартістю 1 667 000 грн.(арк.матеріалів оскарження 6-15).
В подальшому, 24.11.2020 ОСОБА_1 за актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТзОВ «Гарантінвест» передав частку у статутному капіталі товариства у розмірі 20% статутного капіталу, номінальною вартістю 2 000 000 грн у власність ОСОБА_3 .(арк.матеріалів оскарження 8-зворот).
Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову    ОСОБА_2 за-уважує, що предметом майбутнього позову має бути дійсність довіреності на ОСОБА_6 , договорів купівлі-продажу корпоративних прав, актів приймання-передачі часток у ста-тутних фондах ТзОВ «Гарантінвест» і ТзОВ «Іллінецький цукровий завод» та скасування реєстра-ційних дій щодо зміни складу учасників товариств.
З огляду на викладене, оцінивши доводи заявника та подані ним докази, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доцільність застосування заходів забезпе-чення позову до подання позовної заяви. 
Без вжиття заходів забезпечення позову, кінцевою метою якого є поновлення порушених корпоративних прав, інтересів заявника, як учасника товариств, частка якого складає 16,67%  статутного капіталу ТзОВ «Гарантінвест» та 36,24% статутного капіталу ТзОВ «Іллінецький цукро-вий завод», враховуючи реальну можливість проведення державної реєстрації змін до установчих документів, внесення записів про зміну учасників чи керівника юридичної особи, її місцезнаход-ження, існує суттєвий ризик того, що ефективний захист або поновлення порушених та оспорю-ваних прав та інтересів заявника, за захистом яких останній має намір звернутись до суду, може бути суттєво ускладненим та призвести до необхідності подання інших позовів.
Крім того, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що достатнім та адекватним заходом забезпечення позову у даному випадку є заборона будь-яким суб`єктам дер-жавної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нота-ріусам вчиняти реєстраційні дії (вносити зміни) щодо відомостей, які містяться в Єдиному держав-ному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміни  складу учасників товариства, прийняття/виключення учасників, зміни розміру статутного капіта-лу, зміни розміру часток учасників , зміни керівників ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод», місцезнаходження юридичних осіб - ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод». 
При цьому, захід забезпечення позову має бути конкретно визначеним заявниками, у зв`язку із цим суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вимоги про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-під-приємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-яких змін щодо відомостей про ТзОВ «Гарантінвест» та ТзОВ «Іллінецький цукровий завод».
Заборона уповноваженим особам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариств. Тобто вжиття таких заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоратив-них прав заявника як позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.
Як вже зазначалось до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження у даній справі.(арк.матеріалів оскарження 104).
Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 22.01.2021 у справі №902/1193/20 про повернення позовної заяви, зокрема, скасовано заходи забез-печення позову, вжиті ухвалою господарського суду Вінницької області від 27.11.2020 у справі №902/1169/20 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.11.2020). Таким чином, апеля-ційне провадження належить закрити на підставі п.3 ч.1 ст.275 ГПК України.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, відповідно до п.3 ч.1 ст.275 ГПК України, має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повніс-тю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відпо-відній частині.
Колегія суддів звертає увагу, що вказана норма регулює порядок закриття провадження у справі на стадії апеляційного розгляду, а не закриття апеляційного провадження.
При цьому, за приписами статті 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеля-ційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеля-ційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздат-ності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апе-ляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.
Таким чином, стаття 264 ГПК України містить вичерпний перелік підстав закриття апеля-ційного провадження.
Колегія суддів звертає увагу, що за приписами ч.ч.1, 2 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє закон-ність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посила-ються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Однією із вимог, які ставляться до апеляційної скарги є зазначення у чому полягає незакон-ність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до вста-новлених судом обставин правовідносин тощо).(п.5 ч.2 ст.258 ГПК України).
Враховуючи зазначені норми, колегія суддів наголошує, що у разі оскарження судового рішення суду першої інстанції та відкриття апеляційного провадження перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції станом на час ухвалення такого судового рішення.
Із зазначених мотивів, колегія суддів не вбачає підстав для закриття апеляційного провад-ження з підстав та обставин, які виникли пізніше, ніж винесено оскаржувану ухвалу судом першої інстанції.

Відтак, з мотивів, зазначених вище, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунто-ваність заяви про вжиття заходів забезпечення позову станом на дату її подання та обґрунтова-ність і законність ухвали суду першої інстанції станом на дату її постановлення.
З огляду на викладене, апеляційна скарга    ОСОБА_1 на ухвалу госпо-дарського суду Вінницької області від 27.11.2020 у справі №902/1169/20 не підлягає задоволенню, тому ухвалу суду першої інстанції належить залишити без змін. 
Розглянуто всі доводи та вимоги апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуванї ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 264, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського про-цесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Вінниць-кої області від 27.11.2020 у справі №902/1169/20 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
3. Матеріали справи №902/1169/20 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В. 

Суддя                                                                                              Гудак А.В.