ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 599/1862/20	Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г. 	
Провадження № 22-ц/817/111/21 	Доповідач - Парандюк Т.С.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Парандюк Т.С. 
суддів -  Дикун С. І., Храпак Н. М., 
за участі секретаря —Стецюк М. А.
та сторін —представника апелянта Смільської В.М., заявника ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 599/1862/20 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 1 жовтня 2020 року, ухваленого суддею Чорна В.Г., повний текст рішення складено 1 жовтня 2020 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа — Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення, 

В С Т А Н О В И В:
       у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт приналежності їй документів, зокрема, довідки з архівного відділу Зборівської районної державної адміністрації від 31 липня 2020 року №03-11/217, виданої на ім`я « ОСОБА_1 » та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 26 листопада 1983 року Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області від 26.11.1983 року на ім`я « ОСОБА_2 », так як дана розбіжність не відповідає її даним зазначеним у паспорті громадянина України та перешкоджає в оформленні пенсії. 
       Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 1 жовтня 2020 року заяву задоволено.
       Встановлено факт належності заявнику, ОСОБА_1 , довідки з архівного відділу Зборівської районної державної адміністрації від 31 липня 2020 року № 03-11/217, виданої на ім`я « ОСОБА_1 » та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 листопада 1983 року, що видане Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області на ім`я « ОСОБА_2 ». 
       В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просить рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 1 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог заявника.
       В обґрунтування апеляційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області посилається на те, що зазначений документ не є правовстановлюючим документом. Таким правовстановлюючим документом є трудова книжка, яка є основним документом про трудову діяльність працівника.
       Крім того, у заяві про встановлення фактів не подано жодних доказів на підтвердження того, що архівна довідка від 31 липня 2020 року № 03-11/217, видана архівним відділом Зборівської районної державної адміністрації на ім`я “ ОСОБА_1 ”, належить саме заявниці.
        Також заявниця просила встановити факт належності свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 листопада 1983 року, що видане на ім`я “ ОСОБА_2 ”, проте відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляді в окремому провадженні не підлягають.
       Відзиву на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області не поступило.
       У судовому засіданні представник Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області - Смільська В.М. апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в ній
        ОСОБА_1 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області не визнала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, пояснивши, що встановлення даного факту необхідно для оформлення пенсії. 
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
       Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення факту належності заявнику ОСОБА_1 довідки з архівного відділу Зборівської районної державної адміністрації від 31 липня 2020 року № 03-11/217, виданої на ім`я « ОСОБА_1 » та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 26 листопада 1983 року Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області від 26.11.1983 року на ім`я « ОСОБА_2 », необхідні заявнику для подальшого оформлення пенсійної виплати, іншим способом це підтвердження здійснити неможливо. 
       З таким висновком частково погоджується колегія суддів.
       Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого 21 грудня 2007 року Зборівським РВ УМВС України в Тернопільській області прізвище, ім`я та по-батькові заявника вказано « ОСОБА_1 ». 
       У довідці з архівного відділу Зборівської районної державної адміністрації від 31 липня 2020 року № 03-11/217 її прізвище ім`я та по батькові вказано « ОСОБА_1 ». 
       У свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 листопада 1983 року, виданому Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області її прізвище, ім`я та по батькові вказано « ОСОБА_2 ».
       Між сторонами виникли правовідносини зі встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів, які регулюються нормами ЦПК України.
       Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
       Положеннями ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено перелік справ, що підлягають розгляду в порядку окремого провадження, серед яких, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.
        Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення
       Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення” від 31 березня 1995 року № 5, зазначено, що при розгляді справ про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті, у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. 
       Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
       У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. 
        ОСОБА_1 просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме: довідки з архівного відділу Зборівської районної державної адміністрації від 31 липня 2020 року №03-11/217, виданої на ім`я « ОСОБА_1 » та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 26 листопада 1983 року Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області від 26.11.1983 року на ім`я « ОСОБА_2 ». Оскільки цей факт заявнику необхідний для проведення нарахування пенсії, адже наявні розбіжності у написанні по батькові заявника в архівній довідці, свідоцтві про шлюб та в паспорті.
       Із досліджених письмових доказів встановлено, що розбіжності в написанні по батькові, у архівній довідці з паспортними даними заявника пов`язані із перекладом з російської мови на українську мову, носять лише формальний характер, враховуючи збіг інших даних, що стосуються особи.
       Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу — архівної довідки є обґрунтованими та доведеними у відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України належними, допустимими та достатніми доказами та з огляду на викладене, обґрунтовано задовольнив подану заяву в частині про встановлення факту щодо належності їй довідки з архівного відділу Зборівської районної державної адміністрації від 31 липня 2020 року №03-11/217, виданої на ім`я « ОСОБА_1 », яка співпадає із записом у трудовій книжці.
       Заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, що права заявника на призначення пенсії із врахуванням даних, що містяться у правовстановлюючих документах, про встановлення факту належності яких просила ОСОБА_1 у даному випадку не можуть бути підставою для відмови у задоволені заяви.
       При цьому, само по собі посилання заінтересованої особи на існування між ним та заявником спору про право не може беззаперечно свідчити про наявність такого спору та бути підставою для застосування наслідків, передбачених частиною шостою статті 294 ЦПК України.
       Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.
       У абзаці 2 пункту 12 постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення” від 31 березня 1995 року № 5 висловлена правова позиція, згідно якої заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі паспорта чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 6 розділу 4 ЦПК України, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.
       Враховуючи вищевказані норми рішення суду першої інстанції в частині встановлення свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 26 листопада 1983 року Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області від 26.11.1983 року на ім`я “ ОСОБА_2 ” підлягає скасуванню та прийняттю у цій частині нового рішення, яким відмовити у задоволені вимог.
       При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості дане питання врегулювати іншим шляхом - зверненням в органи реєстрації актів цивільного стану для внесення змін, а в разі відмови — оскарження дій посадових осіб в порядку адміністративного судочинства.
       Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
       Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
       
П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області — задовольнити частково.
       Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 1 жовтня 2020 року в частині встановлення факту належності довідки з архівного відділу Зборівської районної державної адміністрації від 31 липня 2020 року № 03-11/217, виданої на ім`я « ОСОБА_1 » - залишити без зміни.
       Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 1 жовтня 2020 року в частині встановлення факту належності свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 26 листопада 1983 року Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області від 26.11.1983 року на ім`я “ ОСОБА_2 ” - скасувати і ухвалити нове, яким у встановленні факту належності свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 26 листопада 1983 року Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області від 26.11.1983 року на ім`я “ ОСОБА_2 ”— відмовити.                Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 20 січня 2021 року.

Головуюча                                                                        Т.С. Парандюк

Судді:                                                                        С.І. Дикун

                                                                               Н.М. Храпак