УХВАЛА        
 
11 березня 2021року
м. Київ
 
справа № 529/335/20
провадження № 61-3602ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                 Коротенка Є. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від                           19 листопада 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у справі за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього на свою користь 101 300 грн у рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу.
 
Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від                          19 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року, позов моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь моторного (транспортного) страхового бюро України 101 300 грн у рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Враховуючи наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної події (далі - ДТП), що сталася 01 липня 2016 року, наявність безпосереднього причинного зв`язку між його неправомірними діями та шкодою, завданою автомобілю марки                        «Фіат Добло», а також, що завдана шкода потерпілій особі відшкодована моторним (транспортним) страховим бюро України на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та відсутність у ОСОБА_1 на момент ДТП чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суди дійшли висновку про задоволення позову. 
 
У березні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову моторного (транспортного) страхового бюро України відмовити.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року справа за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
 
Предметом позову моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 є відшкодування шкоди в порядку регресу, ціна позову в загальному розмірі становить 101 300 грн, яка станом на                    01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн ? 100 = 227 000 грн), а тому справа                 № 529/335/20 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.
 
Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом                       2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Вказівка в резолютивній частині постанови Полтавського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі.
 
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що                        суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті                394 ЦПК України.
 
Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у справі за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.

Судді:	В. С. Жданова	
 	А. Ю. Зайцев	
 	Є. В. Коротенко