ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/7437/20	

головуючий суддя І інстанції - Бойченко Ю.П.
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу   відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року в адміністративній справі №280/7437/20 за позовом  Апеляційного суду Запорізької області  до  відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,   третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1   про визнання дій протиправними, скасування постанов від 14.09.2020р. ВП №63018075, від 15.09.2020р. ВП №63030374,- 

ВСТАНОВИВ:
Апеляційний суд Запорізької області звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,   третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , в якому просив: 
- визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення з Апеляційного суду Запорізької області виконавчого збору та щодо стягнення мінімального розміру витрат виконавчого провадження у виконавчих провадженнях ВП № 63018075 та ВП № 63030374 з виконання виконавчого листа № 280/700/19, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 07 серпня 2020 року;
- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Україні Нідченка Д.Є., винесену 14 вересня 2020 року у виконавчому провадженні №63018075 про стягнення з Апеляційного суду Запорізької області виконавчого збору в розмірі 20000 грн.;
- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Україні Нідченка Д.Є., винесену 14 вересня 2020 року у виконавчому провадженні №63018075 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 177,87 грн.;
- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Україні Нідченка Д.С., винесену 15 вересня 2020 року у виконавчому провадженні №63030374 про стягнення з Апеляційного суду Запорізької області виконавчого збору в розмірі 20000 грн.;
- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Україні Нідченка Д.С., винесену 15 вересня 2020 року у виконавчому провадженні №63030374 пре розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 177,87 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року адміністративний позов апеляційного суду Запорізької області було задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусовою виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Україні Нідченка Д.Є., винесену 14 вересня 2020 року у виконавчому провадженні №63018075 про стягнення виконавчого збору.
Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусовою виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Україні Нідченка Д.Є., винесену 15 вересня 2020 року у виконавчому провадженні №63030374 про стягнення виконавчого збору.
В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,  відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати  та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірні постанови були прийняті останнім у відповідності з приписами чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.
Апеляційним судом Запорізької області   було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі приписів                  ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, 14.09.2020 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Дмитром Євгеновичем було відкрито виконавче провадження ВП №63018075 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 07.08.2020 у справі №280/700/19, про зобов`язання Апеляційний суд Запорізької області перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за періоди з 01.04.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011 в розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», з урахуванням окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, та індексації доходу з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
14.09.2020 в межах виконавчого провадження ВП №63018075 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Дмитром Євгеновичем винесено постанови:
- про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої постановлено стягнути з Апеляційного суду Запорізької області виконавчий збір у розмірі 20   000,00 грн.;
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, відповідно до якої визначено розмір таких витрат у сумі 177,87 грн.
Також, 15.09.2020 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Дмитром Євгеновичем відкрито виконавче провадження ВП №63030374 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністратвиним судом 07.08.2020 у справі №280/700/19, про зобов`язання Апеляційний суд Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.04.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011 включно заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди включно, з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
15.09.2020 у межах виконавчого провадження ВП №63030374 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Дмитром Євгеновичем винесено постанови:
про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої постановлено стягнути з Апеляційного суду Запорізької області виконавчий збір у розмірі 20   000,00 грн.;
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, відповідно до якої визначено розмір таких витрат у сумі 177,87 грн.
Листами від 12.10.2020 №01/90/20 та №01/91/20 Апеляційний суд Запорізької області звернувся до Державної судової адміністрації України із повідомленням про відкриття виконавчих проваджень ВП №№63018075 та ВП №63030374. Крім того, у листах зазначено про проведення нарахувань на користь ОСОБА_1 на виконання рішення суду та про закриття рахунків у зв`язку із завершенням процедури ліквідації.
Листами від 12.10.2020 №01/92/20 та №01/93/20 позивач надав відповідачу пояснення, відповідно до яких рішення суду виконано боржником у межах його повноважень (проведено нарахування сум).
Не погоджуючись із постановами про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а також з діями відповідача щодо їх стягнення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Україні Нідченка Д.Є. про стягнення виконавчого збору, винесені 14.09.2020 у виконавчому провадженні ВП №№63018075 та 15.09.2020 у виконавчому провадженні ВП №63030374, підлягають скасуванню як протиправні. В іншій частині суд прийшов до висновку, що відповідач діяв правомірно.
Суд апеляційної інстанції при розгляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»      виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
За визначенням частин 1, 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".
Так, гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання встановлює Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI.
Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. 
Як  свідчать встановлені обставини справи, в межах виконавчого провадження ВП №63018075 здійснюється примусове виконання виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 07.08.2020 у справі №280/700/19, про зобов`язання Апеляційний суд Запорізької області перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за періоди з 01.04.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011 в розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», з урахуванням окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, та індексації доходу з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Також, в межах виконавчого провадження ВП №63030374 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 07.08.2020 у справі №280/700/19, про зобов`язання Апеляційний суд Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.04.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011 включно заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди включно, з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
З огляду на предмет примусового виконання та особу боржника, виконання наведених судових рішень має здійснюватися з урахуванням вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а відтак виконавчий збір за їх примусове виконання, стягненню з позивача не підлягає.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності прийняття відповідачем постанов про стягнення виконавчого збору від 14.09.2020 року винесену у виконавчому провадженні №63018075 та від 15.09.2020 винесену у виконавчому провадженні №63030374.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст.  315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року в адміністративній справі №280/7437/20  – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена  в касаційному порядку відповідно до ч. 4 ст. 272 КАС України, та за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко