ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
   
Д О Д А Т К О В А   П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
"20" січня 2021 р.           справа №200/2344/20-а 
приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15 

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів Гайдара А.В.,  Геращенка І.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю  представника відповідача Помалюк І.В.,  розглянув у відкритому судовому засіданні заяву  представника     ОСОБА_1 про  ухвалення додаткового рішення   у справі № 200/2344/20-а за   позовом   фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,     

                                              ВСТАНОВИВ:

Представником позивача 23 грудня 2020 року подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, яким останній просив вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2150 грн.  
Представник позивача  до судового засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача   проти задоволення заяви щодо  стягнення витрат на правничу допомогу заперечував в повному обсязі. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчив доводи заяви, перевірив їх за матеріалами справи і додатково надані документи, дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає   частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 252  КАС України  суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).
За приписами ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи  адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України змістує,  що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Нормою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Дослідивши матеріали справи,  суд встановив наступне.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року адміністративний позов фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 – задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 19.03.2019 року № 0002101405 про застосування суми штрафних санкцій та/або пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності” в сумі 16 871,00 грн.
Вирішено питання відшкодування судових витрат у вигляді судового збору (а.с. 76-79).
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року  апеляційну  скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року  у справі  № 200/2344/20-а - залишено без змін (а.с. 120-123).  
З матеріалів справи вбачається, що представником позивача 19 жовтня 2020 року через систему «Електронний суд»   подано заяву про вступ у справу як представника та останній просить вирішити питання про розподіл витрат, понесених позивачем, пов`язаних з правничою допомогою адвоката при розгляді справи в Першому апеляційному адміністративному суді в сумі 2150, 00 грн. (а.с. 109-110).
Між   ОСОБА_1  (Клієнт)   та  адвокатом ОСОБА_2 було укладено договір про надання   правничої допомоги від 12 жовтня 2020 року. За цим Договором Адвокат зобов`язується здійснити консультування Клієнта та його представництво, що вказане в цьому Договорі на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. Безпосередній зміст правничої допомоги Адвоката за цим Договором полягає  в тому, що Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання, яке іменується Доручення, під час строку дії цього Договору підготувати та спрямувати в Перший апеляційний адміністративний суд відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області у справі № 200/2344/20-а.
Пунктом 3 цього Договору передбачено, що за надання Адвокатом правничої допомоги за цим Договором, що вказана в п. 1 Договору, Клієнт зобов`язаний виплатити гонорар у розмірі 2150, 00 грн. (а.с. 112).
Також представником позивача надано  квитанцію № 9 від 12.10.2020 року про сплату послуг з надання правової допомоги на суму 2150,00 грн. (а.с. 114).
Таким чином, наданими документами  позивачем підтверджено отримання  послуг адвоката,  а саме підготовка  та надіслання до суду відзиву   та докази фактичного понесення витрат на правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 2150 грн. (дві тисячі сто п`ятдесят).  
Унормуванням ст. 59 Конституції України встановлено,  що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За приписами  п. 6 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  до інших видів правової допомоги відносяться види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача щодо не співмірності цих витрат. 
З урахуванням складення адвокатом лише відзиву  на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області у справі № 200/2344/20-а, предмет спору у якій не є складним, суд вважає  необхідним частково задовольнити клопотання представника  позивача та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі  1000 грн. (одна тисяча грн.).
За ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 3 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Нормою ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Керуючись статтями 132, 134, 139, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 200/2344/20-а за   позовом  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення   – задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області  (код ЄДРПОУ 43142826, юридична адреса -  вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька обл., 87515) на користь   ОСОБА_1   (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою – АДРЕСА_1 ) суми витрат на послуги адвоката у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст складений 20 січня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                         Г.М. Міронова                            

Судді                                                                                              А.В. Гайдар

                                                                                                      І.В. Геращенко