ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 р.	Справа № 440/2823/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 05.09.19 року по справі № 440/2823/19
за позовом           ОСОБА_2  
до           Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області                      
про визнання протиправним та скасування рішення,зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
          Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд:
          - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, яке зазначене у листі від 26.06.2019 № 4599/26-19 "Про відмову у наданні дозволу ОСОБА_2 , на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Золотарівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за межами населеного пункту";
          - зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Золотарівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за межами населеного пункту", у відповідності до поданої ним заяви від 21.06.2019;
          - зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про його виконання.
          Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 адміністративний позов задоволено частково.
          Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управлінням Держгеокадастру у Полтавській області у формі листа від 26.06.2019 № 4599/26-19;
          Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2         від 21.06.2019 з приводу надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходяться на території Золотарівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області з урахуванням правової оцінки спірного питання, сформульованої у даному рішенні суду.
          В решті позову відмовлено.                 
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд прийняти апеляційну скаргу, поновити строк на апеляційне провадження та скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
          Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
          Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
          Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
          Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
          Як свідчать матеріали справи, 21.06.2019 за вх. №М-8323/0/25-19 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшла заява представника ОСОБА_2 - Войткевича В.В. про надання довіреній особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходяться на території Золотарівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером 5321882200:00:003:0077. До заяви додано викопіювання бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с. 31).
           26.06.2019 начальник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Чувпило В. надав відповідь на звернення позивача, оформивши її листом №4599/0/26-19, у якому зазначив, що за інформацією відділу у Кобеляцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельна ділянка, яку особа бажає отримати у власність, перебуває у користуванні громадян, працівників соціальної сфери згідно з рішенням 20 сесії         (а.с. 32).
          Не погоджуючись з отриманою відповіддю на звернення, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
          Розглядаючи по суті позовні вимоги та приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим.
          Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
          Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
          Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа – це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір – це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
          Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
          Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень – це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
          Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
          Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
          Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
          Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
          Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
          Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2019, відповідно до якого зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 21.06.2019 з приводу надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходяться на території Золотарівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області з урахуванням правової оцінки спірного питання, сформульованої у даному рішенні суду.
          Зі змісту апеляційної скарги встановлено, що відповідно до відповіді на запит ОСОБА_1 . Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області листом від 05.10.2020 повідомлено заявника, що на земельну ділянку з кадастровим номером 5321882200:00:003:0304 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області прийнято наказ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 12.12.2019 № 13180-СГ гр. ОСОБА_2 .  
Таким чином, предметом оскарження у цій справі не можуть бути дії Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, як суб`єкту, наділеного владно-управлінськими функціями, які на переконання апелянта є протиправними, тому що рішення відповідача вичерпало свою дію, а спірні правовідносини мають приватноправовий, а не публічно-правовий характер та на теперішній час наявний спір про порядок користування земельною ділянкою, яка фактично перебуває у власності двох осіб одночасно та породжує спір про право.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
          Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
          Враховуючи наведені вище нормативні положення, не можна вважати публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права – фізичною особою чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку – це спір про право цивільне, хоч у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.
          Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
          Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 826/240/16.
          Відповідно до статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Однак, заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 в порядку адміністративного судочинства не дозволяють остаточно вирішити спірні правовідносини, що склались між сторонами, а також захистити порушене, на думку позивача, право на земельну ділянку, а отже, остаточне завдання судочинства не може бути виконане.
          Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 305/216/18.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
          З огляду на встановлене, апеляційний суд вважає, що між позивачем та відповідачем (суб`єктом владних повноважень) немає жодних правовідносин, які б мали ознаки публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, оскільки існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.
          Дана справа з огляду на суб`єктний склад сторін та суть спору підлягає розгляду судом загальної юрисдикції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.
          Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. 
          Згідно з ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
          Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 319, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у адміністративній справі.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 року по справі №440/2823/19 скасувати.
Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії закрити.
Роз`яснити учасникам справи право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.                      

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  12.02.2021 року