ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/19007/20 Головуючий у 1-й інстанції Рєпін К.К.
Номер провадження: 33/819/137/21                                         Доповідач Полікарпова О.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі 
судді Полікарпової О.М. 
секретаря Литвиненко В.О.
захисника Буженко Ю.С. 
особи, відносно якої складено протокол
про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
                                                ВСТАНОВИВ:
                Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
            Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.
17.02.2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП та ст.38 КУпАП.
              Вказує, що постанова суду не відповідає дійсним обставинам справи, є незаконною і необґрунтованою. 
              Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що зі змісту протоколу вбачається, що в ньому відсутні відомості про наявність акту огляду на стан сп`яніння, без якого дані, зафіксовані у протоколі, втрачають юридичну значимість. Звернула увагу на те, що суддею першої інстанції не було допитано двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмові пояснення яких додавались до протоколу, а без підтвердження в судовому засіданні фактів, викладених у їх поясненнях, вони не є належним доказом. Отже суд першої інстанції неправомірно поклав в основу обвинувачення пояснення не допитаних свідків, пояснення яких мають вирішальне значення по даній справі. Крім того зазначила, що вказані свідки на місці складення протоколу з`явились вже після зупинки автомобіля, тому вони не можуть підтверджувати, що вона керувала транспортним засобом. Свідки не встановлювали її особу, проте в їх поясненнях були вказані всі анкетні данні ОСОБА_1 , і це дає їй підстави вважати, що пояснення були надиктовані працівниками поліції, що ставить їх під сумнів як допустимий доказ., 
       Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та її захисник Буженко Ю.С. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Заслухавши думку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.
У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що 11.11.2020 року о 01:24 год., в м. Херсоні по вул. Кременчуцька, 69, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом Рeugeot  д/н  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння,  а саме:  запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 обґрунтований наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 408499 від 11.11.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , складеним працівниками поліції направленням ОСОБА_1 на огляд, як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом працівника поліції Медведенко Ю., відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Так, у відповідності до вимог ч.2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі Порядок №1103), огляд проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. 
За п. 5 Порядку №1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Твердження апелянта про відсутність акту огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що згоди на такий огляд вона не надала.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.
В пункті 8 Порядку №1103 вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Доводи апеляційної скарги щодо того, що свідки працівниками поліції були залучені вже після зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу. 
Свідок (в розумінні ст.266 КУпАП) це не заінтересована в результаті огляду на стан сп`яніння особа, яка притягається поліцейським для посвідчення факту виконання зазначеного заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а також змісту, ходу і результатів зазначеного огляду.
Свідки в даному випадку залучаються до участі у справі з метою забезпечення об`єктивності проведення огляду.
Присутність свідків є обов`язковою у випадках:
- проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за згодою водія;
- відмови від медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, незалежно від того, де водій відмовився від такого огляду: на місці зупинки транспортного засобу чи в приміщенні закладу охорони здоров`я. 
Відповідно до матеріалів справи та відеозапису з нагрудних камер відеофіксації встановлено, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції 11.11.2020 року о 00:30 год., в м. Херсоні, по вул. Кременчуцька, 69, через порушення нею положення п.2.9 «в» ПДР та ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме керувала транспортним засобом з номерним знаком, що не відповідає вимогам та стандартам. В ході спілкування з водієм працівниками поліції були виявлення у водія ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовилась від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, тому поліцейським було складено про таку відмову протокол про адміністративне правопорушення. 
Суд наголошує, що свідками у даному випадку посвідчувався факт саме відмови водія від проходження вказаного огляду. 
Та обставина, що пояснення свідків написані ними не власноручно, а поліцейським, не спростовують достовірність змісту викладеної у них інформації, яка об`єктивно узгоджується з іншими доказами, а саме матеріалами відеофіксації, на яких чітко видно, що свідки були присутні в той момент, коли на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась. 
В апеляційній скарзі апелянт не спростовує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків за допомогою алкотестера, посилаючись на те, що у поліцейських його при собі не було, що викликало її недовіру. 
Згідно із приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а тому суд обґрунтовано взяв до уваги відомості, зафіксовані за допомогою технічного засобу фіксації.
Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а також з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.
Надані поліцейськими відеозаписи можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані на технічному носії інформації відомості правомірно враховані судом при винесенні рішення.
Той факт, що відеозапис, який було надано до суду не є безперервним, сам по собі не може слугувати підставою для визнання цього доказу недопустимим, як про це вказує апелянт, оскільки КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. З переглянутих під час апеляційного розгляду справи відеоматеріалів вбачається, що обставини правопорушення спочатку фіксувала одна бригада поліцейських, яка зупинила водія за інше порушення, а потім друга, яка складала протокол. Суд, при перевірці доводів апелянта не встановив факту переривання запису в момент відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та складання протоколу.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом було розглянуто справу поверхнево і формально, надано упереджену оцінку доказам не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
Розгляд справи за відсутності свідків не можна визнати достатньою та самостійною підставою для скасування постанови, оскільки це не перешкодило суду винести законне і обґрунтоване судове рішення. Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції проігнорував її клопотання про виклик свідків спростовуються матеріалами справи. З метою перевірки цих  доводів суд апеляційної інстанції в установленому законом порядку викликав зазначених апелянтом свідків, однак вони не з`явилися і на розгляд справи до суду апеляційної інстанції. Оскільки ті обставини, для встановлення яких ОСОБА_4 просила допитати свідків, підтверджуються записом з нагрудної відеокамери поліцейського, суд апеляційної інстанції не може погодитись з доводами апелянта про недоведеність її вини.
Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доводи апелянта про те, що вона погоджувалась пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі спростовуються записом з нагрудної камери поліцейського. Крім того апелянт не зазначає про об`єктивні обставини, які їй перешкоджали у цьому. 
ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язана була на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.
При цьому, ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння тягне за собою складення відносно такої особи протоколу про вчинення адміністративного правопорушення у вигляді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Судом на виконання вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам, дотримано права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.
З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

Ураховуючи викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя                                 О.М. Полікарпова