Справа № 441/2104/18                                Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В. 
Провадження № 22-ц/811/2436/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       26 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
                                     головуючого - судді Ніткевича А.В.,     
                                     суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,
                                     секретаря Юзефович Ю.І.
                        з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Татух М.Д., тертьої особи ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року в складі судді Перетятько О.В. у справі за позовом представника позивача  ОСОБА_1 – адвоката Татух Марії Дмитрівни до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Голубець Іванни Григорівни, з участю третьої особи ОСОБА_2 , про визнання договорів припиненими,-
встановила:
У листопаді 2018 року пред ставник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до АТ КБ «Приватбанк», приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г., з участю третьої особи ОСОБА_2 , про визнання припиненими кредитного договору, договорів іпотеки, поруки, припинення обтяження нерухомого майна, 
В обґрунтування вимог покликалася на те, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 17.11.2014 у справі № 441/334/14-ц визнано припиненими кредитний договір №LVH9GK 0000000260, укладений 03.04.2008 між ОСОБА_1 і ПАТ КБ «ПриватБанк», від імені якого діє філія «Західне головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк», договір поруки, укладений 03.04.2008 між ОСОБА_2 і ПАТ КБ «ПриватБанк», договір іпотеки, укладений 03.04.2008 між ОСОБА_1 і ПАТ КБ «ПриватБанк», припинено обтяження нерухомого майна (житлове приміщення 1-кімнатна квартира площею 34,5 кв.м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ), накладеного при посвідченні договору іпотеки 03.04.2008 приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу, зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» видати ОСОБА_1 оригінали документів на житлове приміщення 1-кімнатна квартира площею 34,5 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 ), а саме технічний паспорт, договір купівлі-продажу, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримані на підставі акту прийому-передачі від 13.06.2008.
Під час розгляду судової справи № 441/334/14-ц щодо визнання договорів за кредитним зобов`язанням припиненими Городоцьким районним судом Львівської області було з`ясовано, що фактично заборгованість становить лише нараховані банком уже станом на 11.10.2013 відсотки в сумі 2,75 доларів США, тобто з вини банку допущено заборгованість за відсотками, які були погашені в процесі розгляду справи.
Апеляційним судом Львівської області рішенням від 06.04.2015 задоволено апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», рішення Городоцького районного суду Львівської області від 17 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", треті особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Городоцького районного округу Голубець Іванна Григорівна про визнання припиненими договорів: кредиту, поруки та іпотеки і припинення обтяження нерухомого майна, визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору та зобов`язання ПАТ КБ "Приватбанк" видати оригінали документів - відмовлено.
Підставою скасування рішення першої інстанції стало наявність заборгованості на момент пред`явлення позову, а саме – заборгованість за відсотками в сумі 2,75 доларів США, які з вини банку не були сплачені позивачем при достроковому погашенні кредиту. Заборгованість за відсотками в сумі 2,75 доларів були погашені Позивачем в процесі розгляду справи в першій інстанції.
Крім цього, на розгляді в Городоцькому районному суді Львівської області перебувала справа №458/1110/15, за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості станом на 14.07.2016 у сумі 2680 доларів США 83 центи, що складається з 1684 доларів США 84 центів заборгованості з комісії, 858 доларів США 74 центів пені та 137 доларів США 25 центів штрафу.
Городоцький районний суд Львівської області ухвалив рішення у справі № 458/1110/15, яким відмовив у стягненні заборгованості, за безпідставністю її нарахування, яке не оскаржувалося та набрало законної сили 26.04.2017.
З покликанням на те, що на сьогодні залишився без змін предмет позову, ці ж самі позовні вимоги припинення кредитного договору, іпотечного договору, договору поруки та припинення обтяження, проте, змінені підстави позову – нові обставини, на яких ґрунтуються вимоги, а саме на рішенні Городоцького районного суду Львівської області у справі № 458/1110/15, яким відмовлено у стягненні заборгованості, за безпідставністю її нарахування, та яке набрало законної сили 26.04.2017, просить позовні вимоги задовольнити.
Оскаржуваним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року справу за позовною заявою представника позивача  ОСОБА_1 – ОСОБА_3  до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Голубець Іванна Григорівна, третя особа – ОСОБА_2 про визнання договорів припиненими, інше - задоволено частково.
Визнано кредитний договір № LVH9GK 0000000260, укладений 03.04.2008 року між ОСОБА_1 і ПАТ КБ «ПриватБанк», від імені якого діє філія «Західне головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» - припиненим.
Визнано договір поруки, укладений 03.04.2008 року між ОСОБА_2 і ПАТ КБ «ПриватБанк», від імені якого діє філія «Західне головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» - припиненим.
Визнано договір іпотеки, укладений 03.04.2008 року між ОСОБА_1 і ПАТ КБ «ПриватБанк», від імені якого діє філія «Західне головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк», посвідчений 03.04.2008 року приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г., реєстраційний номер 214- припиненим.
Припинено обтяження нерухомого майна (житлове приміщення 1-кімнатна квартира площею 34,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), накладеного при посвідченні договору іпотеки 03.04.2008 року приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г., який зареєстрований в реєстрі за № 214, шляхом виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна та записів з Державного реєстру іпотек.
Припинено іпотеку нерухомого майна (житлове приміщення 1-кімнатна квартира площею 34,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), що зареєстрована на підставі договору іпотеки 03.04.2008 року приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г., який зареєстрований в реєстрі за № 214.
Зобов`язано приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г. внести записи в Державний реєстр речових прав та їх обтяжень про припинення заборони та іншого речового права – іпотеки на нерухоме майно (житлове приміщення 1-кімнатна квартира площею 34,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), що зареєстрована на підставі договору іпотеки 03.04.2008 року приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г., який зареєстрований в реєстрі за № 214.
В решті частині позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в розмірі 3524 грн. 00 коп.
Стягнуто з приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г. в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Рішення суду оскаржив відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з рішенням в частині задоволення позовних вимог не погоджується, оскільки ухвалюючи таке суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, не повно дослідив докази та обставини, які мають значення для справи.
В апеляційній скарзі зазначає, що позивач вдруге звернувся до суду з аналогічним позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання договорів припиненими, покликаючись на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 13.03.2017, яким відмовлено у задоволення позовної вимоги банку про стягнення заборгованості за недоведеністю суми позову, саме з цих підстав частково задоволено позов.
Покликається на те, що суд помилково розглянув дану справу, оскільки провадження у такій мало бути закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення суду постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, при цьому місцевий суд проігнорував той факт, що Апеляційний суд Львівської області ухвалив рішення про відмову позивачу у задоволенні ідентичного позову.
Вважає, що не має значення, яким саме доказом підтверджується підстава позову, а саме квитанція про сплату заборгованості, на що позивач покликався вперше, чи судове рішення, яким встановлено відповідний факт, на що позивач покликається у даній справі.
Звертає увагу на те, що у справі № 458/1110/15 суд дійшов висновку про безпідставне нарахування лише комісії, а сума заборгованості у цій справі складалася не лише з комісії, а й з пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та штрафу.
Зазначає, що преюдиційне значення можуть мати лише ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які зазначені у резолютивній частині рішення, відтак, вважає, що у рішенні Городоцького районного суду Львівської області від 13.03.2017 відсутній преюдиційний факт, який не потребує доказуванню у даній справі.
Стверджує, що позивач не навів доказів, які б підтверджували обставину щодо припинення зобов`язання, при цьому такий обов`язок лежить на ньому. 
Просить скасувати рішення Городоцького районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. В іншій частині рішення залишити без змін.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні виходячи із такого.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що належним необхідно визнати виконання зобов`язання, що прийняте кредитором ПАТ КБ «ПриватБанк», від імені якого діє Філія «Західне головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» 09.10.2013, шляхом прийняття від позивача платежу та скерування його на погашення зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується виписками по рахунках, наданих банком.
Покликання відповідача на те, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06.04.2015, яке набрало законної сили, встановлено заборгованість позивача перед банком по пені в розмірі 53,2 долари США та 120,25 доларів США – винагороди (комісії), як на підставу у відмові в задоволенні позову, суд до уваги не взяв, оскільки рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 13.03.2017, яке не оскаржувалось та набрало законної сили 26.04.2017, встановлено неправомірність нарахування відповідачем заборгованості по комісії за користування кредитом.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про припинення зобов`язань за кредитним договором та договорами поруки, іпотеки, які були укладені на забезпечення виконання основного зобов`язання.
При цьому, суд відмовив у вимозі про зобов`язання банку видати ОСОБА_1 оригінали документів на житлову квартиру по АДРЕСА_2 , а саме, технічного паспорту, договору купівлі-продажу, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, отримані на підставі акту прийому-передачі від 13.06.2008 року, оскільки визнання договорів припиненими, а також внесення записів до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень про припинення заборони та іншого речового права – іпотеки на нерухоме майно, тягнуть за собою передачу таких документів законному власнику об`єкта, на який обтяження припиняється.
Зважаючи на те, що рішення Городоцького районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року оскаржує тільки відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та лише в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів за правилами ст. 367 ЦПК України законність оскаржуваного рішення в іншій частині не перевіряє.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення колегія суддів виходить з такого.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України). 
Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України).
З матеріалів справи беззаперечно вбачається, що 03.04.2008 між Закритим акціонерним товариством КБ "Приватбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство КБ "Приватбанк", яке змінило назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та позивачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № LVH9GK0000000260, відповідно до пункту 8.1. якого банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді непоновлювальної лінії (далі - Кредит) в сумі 21880 доларів США, з терміном повернення до 03.04.2028 включно (а.с. 4-9).
Банк свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав, що визнається позивачем ОСОБА_1 .
В забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, 03.04.2008р. між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ "Приватбанк", було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель взяла на себе зобов`язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов`язаннях позичальника, які виникають з умов кредитного договору від 03.04.2008р. (а.с. 15).
Крім цього, в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г., згідно із яким в іпотеку передано житлове приміщення площею 34,5 кв.м., що на АДРЕСА_1 (а.с. 10-14).
Зважаючи на те, що правовідносини між сторонами були предметом неодноразових судових проваджень, як суду першої, так і апеляційної інстанції, зазначені вище обставини доказуванню не підлягають.
Так, з матеріалів справи вбачається, що місцевий суд досліджував в судовому засіданні виписки по рахунку ОСОБА_1 , рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.04.2015, ухваленого за результатами перегляду рішення Городоцького районного суду Львівської області від 17.11.2014 у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Городоцького районного округу Голубець Іванна Григорівна, про визнання припиненими договорів кредиту, поруки та іпотеки і припинення обтяження нерухомого майна, визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору та зобов`язання ПАТ КБ «Приватбанк» видати оригінали документів, з яких слідує, що бажаючи достроково погасити заборгованість за кредитом, позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача та отримав довідку № 926334 від 09.10.2013, згідно якої станом на 09.10.2013 у нього була наявна заборгованість за договором у розмірі 16698,48 доларів США, що еквівалентно 133470,95 грн., а саме 16507,71 доларів США по тілу кредиту та 190,77 доларів США за відсотками за користування кредитом. 
З метою погашення заборгованості перед банком, позивач цього ж дня 09.10.2013, достроково сплатив 16695,73 долари США, відповідно ним було недоплачено 2.75 долари США (а.с. 17).
Звернувшись 11.10.2013 до банку щодо наявності у нього заборгованості позивач отримав довідку про наявність такої у розмірі 2,75 доларів США, що еквівалентно 21,95 грн.
Таку заборгованість позивач не погашав, а сплатив лише 17.11.2014, тобто в день ухвалення Городоцьким районним судом Львівської області рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», з участю третіх осіб ОСОБА_2 , приватний нотаріус Городоцького районного округу Голубець Іванна Григорівна, про визнання припиненими договорів кредиту, поруки та іпотеки і припинення обтяження нерухомого майна, визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору та зобов`язання ПАТ КБ «Приватбанк» видати оригінали документів.
Натомість, власне наявність непогашеної суми заборгованості у розмірі 2,75 дол. США, факт непогашення такої позивачем протягом більше року, нарахування Банком за період несплати вказаної суми боргу пені за прострочення сплати такої суми боргу та винагороди за резервування ресурсів (комісія), стало підставою для висновку апеляційного суду про те, що у позивача наявна непогашена заборгованість перед банком.
Таким чином, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2015 року було скасоване рішення Городоцького районного суду Львівської області від 17.11.2014 у цивільній справі № 441/334/14 про визнання договорів припиненими.
Також, апеляційний суд зазначив, що оскільки не припинене основне зобов`язання не можна вважати припиненими і договори забезпечення.
В подальшому, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, який уточнивши просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № LVH9GK0000000260 від 03.04.2008, яка існує станом на 14.07.2016, а саме 2680 доларів США 83 центів, яка складається з 1684 доларів США 84 центів заборгованості з комісії за користування кредитом, 858 доларів США 74 центів пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 10 доларів США 07 центів фіксованої частини штрафу та 127 доларів США 18 центів процентної складової штрафу.
Разом з цим, рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 13 березня 2017 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості – відмовлено (а.с. 21-23).
Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.
Розглядаючи вказану справу суд встановив, що оскільки умовами кредитного договору передбачено сплату позичальником винагороди за резервування ресурсів за фактичну кількість днів резервування до дати погашення кредиту, а суму кредиту, в розумінні п.8.1 кредитного договору, погашено повністю ОСОБА_1 09.10.2013, заборгованість в сумі 2.75 доларів США стосувалася відсотків за користування кредитом, інших умов нарахування винагороди при достроковому погашенні кредиту умовами договору не передбачено, відтак банк безпідставно продовжував нараховувати позичальнику заборгованість з оплати комісії після останнього платежу за кредитом. У зв`язку з недоведеністю суми позову, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для нарахування та стягнення штрафу, передбаченого п.6.4 кредитного договору та пені, оскільки банк просить застосувати до відповідачів подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду, за одне й те саме порушення договірного зобов`язання (порушення строків платежів), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутим до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, а зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Наведене свідчить про те, що судовим рішенням, яке набарало законної сили, встановлено неправомірність нарахування АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості після сплати позивачем 09.10.2013 платежу 16695,73 дол. США.
Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Доводи апеляційної скарги в цій частині, які стосуються відсутності будь якої, на думку апелянта, преюдиції рішення Городоцького районного суду Львівської області від 13 березня 2017 рокудля даної справи, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки у такому власне встановлено факт відсутності у позивача заборгованості перед банком, який є наслідком відповідного висновку суду у даній справі.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Оскільки рішенням суду відмовлено у стягненні заборгованості з позивача ОСОБА_1 та встановлено неправомірність нарахування такої з часу сплати останнім заборгованості, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зобов`язання між сторонами припинилися належним виконанням.
Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).
Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.
Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека – це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.ч. 4, 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).
Тобто іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов`язання.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення зобов`язань за кредитним договором та договорами поруки і іпотеки є обґрунтованими та забезпечать ефективний захист, який не заборонений законом. 
Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, колегія суддів звертає увагу, що такі є безпідставними з огляду на різні склад учасників справи, зокрема, вимоги у даній справі, крім банку пред`явлені також до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г., при цьому відповідачем у справі № 441/334/14 був лише АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також інші підстави щодо предмету позовних вимог.
Крім цього, відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не був позбавлений права на подання відповідного клопотання про закриття провадження у справі, а у разі відмови судом в задоволенні такого, на оскарження та перевірку апеляційним судом законності відповідного судового рішення, однак таким правом не скористався.
Інші доводи апеляційних скарг не є суттєвими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,  колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» – залишити без задоволення.
Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 15 червня 2020 року -залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 27 січня 2021 року.

Головуючий:                                                                                 А.В. Ніткевич   

Судді:                                                                           С.М. Бойко

С.М. Копняк