ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року                                                         м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі Чобані А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , її захисника – адвоката Станкевича М.С., а також потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2021 р., - 

ВСТАНОВИВ:
Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04 лютого 2021 р.  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і за його вчинення накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 
Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 10.01.2021 року приблизно о 14 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру відносно свого племінника громадянина ОСОБА_2 , а саме ображала його нецензурною лайкою, перешкоджала в користуванні спільним приміщенням, чим могла завдати шкоди ОСОБА_2 .
На вказану постанову суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.02.2021р. та постановити нове судове рішення,яким справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 с.173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. 
ЄУНСС: 725/229/21
Номер провадження:33/822/98/21 Головуючий у І інстанції: Федіна А.В. Категорія: ч. 1 ст.173-2 КУпАП Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.
Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, не виконав вимоги ст. 245 КУпАП і не здійснив всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Так, на думку апелянта, поза увагою суду залишилось те, що з доказів, які наявні в матеріалах справи, не можливо встановити об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема, в чому саме полягало насильство психологічного, економічного та фізичного характеру.
Зазначає і те, що районний суд безпідставно взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 , яка являється матір`ю ОСОБА_2 та не була безпосереднім очевидцем подій, які мали місце 10.01.2021 р.
Також вказує і те, що ОСОБА_1 станом на 10.01.2021р. не проживала спільно з ОСОБА_2 , а отже, на думку апелянта, її дії не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 стю.173-2 КУпАП.
На вказану апеляційну скаргу від потерпілого ОСОБА_2 надійшло заперечення, в якому він просить постанову Першотравневого районного суду від 04 лютого 2021 року залишити без змін, як вірну та винесену згідно норм чинного законодавства, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення. Зазначає, що ОСОБА_1 навмисно провокує конфлікт із ним, погрожує, висловлює словесні образи. Ці протиправні дії є неодноразовими і систематичними, внаслідок чого він знаходиться в стані психологічного стресу.         Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , її захисника Станкевича М.С., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, ОСОБА_2 , який заперечив проти поданої апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду – без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч вимогам вказаних правових норм судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, у зв`язку з чим постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Згідно зі п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, дата, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).
За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Згідно диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Згідно з п.4,14,17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.
Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №600563 від 10.01.2021 р. вбачається, що 10.01.2021 р. близько 14 год. 40хв. ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру відносно племінника – гр. ОСОБА_2 , а саме ображала нецензурною лайкою, перешкоджала в користуванні спільними приміщеннями, чим могла завдати шкоду гр. ОСОБА_2 (а.с. 1)
Разом з тим, аналізуючи вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що його зміст не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, у ньому не зазначено об`єктивної сторони вказаного правопорушення, а саме: настання саме фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. 
Крім того, у вказаному протоколі не зазначено в чому саме виразилось домашнє насильство фізичного характеру.
Як вбачається із заяви ОСОБА_2 (а.с.3), останній просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до відповідальності, які 10.01.2021р. близько 14 год. 40 хв. вчинили з ним конфлікт за місцем проживання, в ході якого перешкоджали користуватись спільним приміщенням, нецензурно виражались, ображали його, погрожували, а також застосовували фізичне насильство у вигляді ляпасів по обличчю та опіків на руці.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в поясненнях ОСОБА_2 , які містяться на арк. 4, зазначено, що ляпасів йому завдала не ОСОБА_1 , а його дядько, що він підтвердив також і в суді першої інстанції.
Вказані вище письмові докази також не містять будь-яких відомостей щодо настання негативних наслідків для фізичного чи психічного здоров`я ОСОБА_2 .
З матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що опіків вони зазнали обоє внаслідок власних необережних дій.
Вказане свідчить і про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак фізичного насильства щодо ОСОБА_2 .
Не містять матеріали справи і доказів перешкоджання в користуванні спільними приміщеннями ОСОБА_2 зі сторони ОСОБА_1 .
На думку апеляційного суду, показання свідка ОСОБА_3 не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вона не була очевидцем подій та є матір`ю ОСОБА_2 , тобто є зацікавленою особою. 
Проаналізувавши вищевказані докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, та які б підпадали під ознаки домашнього насильства.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції не було встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 280, 294 КУпАП, суддя Чернівецького апеляційного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Першотравневого районного суду м. Чернвці від 04 лютого 2021р. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, за відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького                                                
апеляційного суду                 /підпис/                                    В.П. Потоцький