П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/4171/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Свентух Віталій Михайлович  
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
11 лютого 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Іваненко Т.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,
представника відповідача - Лозінської І.А.   

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Лайн" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Лайн" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0004460501 від 09.07.2020 року.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі зазначає, що винесене податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим, оскільки перевіркою встановлено що операція з придбання послуг у ТОВ "Енерго Лайн" не підтверджується на предмет реального їх проведення. Таким чином, податковий орган вважає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив колегію суддів їх задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з"явився, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи у відповідності до вимог ст. 313 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 25.05.2020 року №1769 посадовими особами Головного управління ДПС у Вінницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Лайн".
За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Вінницькій області складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №1121/05-01/40334879 від 11.06.2020 року.
Перевіркою встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI в результаті чого платником завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2019 року на суму 119036 грн.
Зокрема, відповідач вказує, що ТОВ "Енерго Лайн" завищено податковий кредит на суму 119035,81 грн. по декларації за серпень 2019 року за рахунок відображення в складі податкового кредиту ПДВ операцій по придбанню товару на суму 714214,82 грн. в тому числі ПДВ 119035,81 грн. у ТОВ "САН-ФЛОРІН ГРУП".
09.07.2020 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №0004460501, у якому вказано, що на підставі акта перевірки №1121/0501/40334879 від 11.06.2020 року встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість. Сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду становить 119036 грн.
Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача. 
Зокрема суд зауважив, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
При цьому, посилання відповідача на неможливість виконання ТОВ "Сан-Флорін Груп" операції з придбання товарів наявним трудовим ресурсом, суд вважає необґрунтованими, оскільки відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.
За результатом судового розгляду, суд першої інстанції встановив, що в обґрунтування прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача ґрунтуються на даних податкової інформації щодо контрагентів, а не з аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання договору за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.
Суд вважає, що відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками Вінницького окружного адміністративного суду з наступних підстав.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Тобто, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Судом встановлено, що відповідно до договору поставки товару №188/20/07/2019 від 20.07.2020 року ТОВ "Сан-Флорін Груп" (продавець) зобов`язується відпустити, а ТОВ "Енерго Лайн" (покупець) прийняти й оплатити на умовах викладених у договорі товар, асортимент, кількість і ціна якого вказується в рахунку-фактурі.
Пунктом 5.1 договору передбачено, що приймання продукції здійснюється покупцем при наявності товаросупроводжувальних документів за наступним переліком: рахунок-фактура; видаткова накладна; паспорт або сертифікат якості підприємства-виробника та/або експлуатаційні документи, що входять до комплекту постачання виробників.
Відповідно до пункту 6.1 договору розрахунки по даному договору здійснюються в національній валюті України (гривня) або безготівковій грошовій формі.
Датою оплати товару вважається дата надходження коштів на поточний рахунок продавця (пункт 6.2 договору).
Згідно з пунктом 7.1 договору продавець зобов`язаний відпустити покупцеві товар на умовах, викладених у даному договорі. Передати покупцеві на товар, що відпускається, наступні документи: оригінал рахунку фактури; оригінал видаткової накладної; податкову накладну в електронному вигляді; сертифікат якості заводу-виробника (завіреною продавцем копією).
У пункті 7.2 договору вказано, що покупець зобов`язаний зробити оплату товару згідно пунктів 6.1 і 6.2 даного договору. Прийняти товар за ціною й на умовах поставки, викладених у даному договорі.
Реальність господарської операції між ТОВ "Енерго Лайн" та ТОВ "Сан-Флорін Груп" підтверджується договором поставки товару №188/20/07/2019 від 20 липня 2019 року, договорами найму (оренди) транспортних засобів, видатковими накладними №0001589, №0001590, №0001591, №0001592, №0001593, №0001594 від 28 серпня 2019 року та №0001605, №0001603, №0001604 від 30 серпня 2019 року, рахунками на оплату №0004593, №0004594, №0004595, №0004596, №0004597, №0004598 від 28 серпня 2019 року та №0004611, №0004610, №0004609 від 30 серпня 2019 року, платіжними дорученнями №523, №571, №572, №570, оборотно-сальдовими відомостями по рахунках за серпень 2019 року №631, №6432, №10 та №703, договором виконання робіт №54 від 11 червня 2019 року, актом списання товарів №80 від 30 вересня 2019 року, договором підряду №63087 від 02 вересня 2019 року, локальними кошторисами на будівельні роботи, договором підряду №62341 від 02 вересня 2019 року, наказами ТОВ "Енерго Лайн" про направлення у відрядження працівників №30/19 та №31/19 від 27.08.2019 року, штатним розписом ТОВ "Енерго Лайн" від 01 серпня 2019 року, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №25 від 11 вересня 2019 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2019 року, виписками по рахунках ТОВ "Енерго Лайн", актами списання товарів №80, №96, №104, №105, №106, №107 від 30 вересня 2019 року.
Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХIV від 16.07.1999 року, підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.
Згідно із частиною другою статті 3 Закону №996-ХIV, на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.
Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, фактичне виконання господарських операцій між ТОВ "Енерго Лайн" та ТОВ "Сан-Флорін Груп" підтверджено договором поставки товару та належним чином оформленими первинними документами, складеними в процесі виконання цього договору, які у повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні показники.
Колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем. В свою чергу, відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій, а висновки відповідача ґрунтуються лише на даних податкової інформації щодо контрагентів.
Як зауважив Верховний Суд у постанові від 01.10.2019 у справі №804/9072/16, відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.
На підтвердження отримання від ТОВ "Сан-Флорін Груп" товару, позивачем надано наступні документи: договір поставки товару №188/20/07/2019 від 20 липня 2019 року, договори найму (оренди) транспортних засобів, видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості по рахунках за серпень 2019 року, виписки по рахунках ТОВ "Енерго Лайн".
В підтвердження використання придбаних товарів у ТОВ "Сан-Флорін Груп" надано договір на виконання робіт №54 від 11 червня 2019 року, акт списання товарів №80 від 30 вересня 2019 року, договори підряду, локальні кошториси на будівельні роботи, накази ТОВ "Енерго Лайн" про направлення у відрядження працівників, штатний розпис ТОВ "Енерго Лайн" від 01 серпня 2019 року, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №25 від 11 вересня 2019 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2019 року, акти списання товарів.
Всі надані товариством документи підписані відповідальними посадовими особами та скріплені печатками юридичних осіб, крім того, містять інші відомості та реквізити, наявність яких визнана обов`язковою частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
На думку апелянта, походження документально оформленого постачання відповідної кількості матеріалів не підтверджується фактом (джерелом) його законного введення в обіг або реального задекларованого виробництва, а тому це свідчить про нереальність господарської операції між ТОВ "Енерго Лайн" та ТОВ "Сан-Флорін Груп".
Однак, колегія суддів не приймає до уваги зазначені доводи податкового органу, оскільки норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у разі порушення контрагентом платника податків чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи, у зв`язку з чим право платника податків, тобто позивача, на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третьою особою.
Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.
При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові №340/422/19 від 04 червня 2020 року.
Беручи до уваги вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про обґрунтованість позовних вимог позивача з тих підстав, що відповідачем, не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентом з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагента.
Таким чином, враховуючи, що податковий орган не довів порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, висновки проведеної податковим органом перевірки та прийняття за результатом її проведення податкового повідомлення-рішення №0004460501 від 09.07.2020 року, колегія суддів вважає безпідставним.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  17 лютого 2021 року.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Іваненко Т.В.