КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                          
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
15 лютого 2021 року                                                                                   м. Київ
                                                                         
                          Справа №2608/18636/12
                                                                                 Апеляційне провадження №22-ц/824/2332/2021
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     судді-доповідача:                Соколової В.В.                                                                    суддів:                                    Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.                                         за участю секретаря             Федорчук Я.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді П`ятничук І.В. 23 червня 2020 року в м. Києві, дата складення повного тексту ухвали не зазначена, за поданням Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 
 
В С Т А Н О В И В
 
У квітні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарський О.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обгрунтування вимог подання вказував на те, що 21 лютого 2013 року Святошинським районним судом міста Києва задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк», яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11080691000 від 28 листопада 2006 року в сумі 35761,71 доларів США, що еквівалентно до національної валюти України гривні згідно офіційного курсу НБУ станом на 24 вересня 2012 року 285843, 36 грн, судові витрати у справі в сумі 2858,43 грн, а всього 288701, 79 грн.
На виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження №60710632, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В.
Як вказує приватний виконавець, ним проводились виконавчі дії щодо своєчасного та повного виконання рішення суду, однак у боржника існує заборгованість 288701,79 грн, боржник ухиляється від виконання рішення суду, у зв`язку з чим приватний виконавець вважає, що є підстави для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року у задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено.
Ухвала суду мотивована відсутністю переконливих доказів на підтвердження саме свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, а тому суд вважав, що подання є необґрунтованим та недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.
 
Не погодилось із вищезазначеним судовим рішенням ТОВ «Вердикт Капітал», представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність ухвали суду, як такої, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що боржник володіючи інформацією про примусове виконання судового рішення, яке з 2013 року не виконується, свідомо ухиляється від його виконання. Із заявами про продовження строку виконання рішення не звертається, пояснень щодо невиконання рішення також не надає. Зазначає, що з відповіді на запит приватного виконавця вбачається, що скаржник  в період з 28 січня 2016 року по 24 січня 2020 року вільно перетинала державний кордон України 19 разів, що свідчить про фінансову можливість боржника виконати рішення суду та погасити заборгованість, проте вона вказаних дій не вчиняє та не виконує рішення суду. Крім того, зазначає, що приватний виконавець належним чином надсилав боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження та інші постанови і повідомлення на адресу боржника зазначену у виконавчому листі, а тому боржник вважається належним чином повідомленим. Доказувати отримання боржником вказаної кореспонденції Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає.
На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою подання приватного виконавця задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
В день судового засідання електронною поштою до суду надійшов лист від представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Бобрової К.Л., в якому вона вказує про обізнаність про призначене судове засідання, також вказує на обставини неповного надання приватним виконавцем інформації щодо проведення виконавчих дій, а саме щодо накладення арешту на грошові кошти боржника, у зв`язку з чим просить витребувати всі матеріали виконавчого провадження.
Колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Апеляційним судом розглянуто клопотання боржника, в його задоволенні відмовлено з огляду на порушення порядку подання заявником доказів, визначеного процесуальним законом.
 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
 
Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва 14 жовтня 2013 року за №2/759/1153/13 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості  в розмірі 285843, 36 грн.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року замінено стягувача на ТОВ «Вердикт Капітал».
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. від 25 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження №60710632 з виконання виконавчого листа №2/759/1153/1 (т.2 а.с. 37).
26 листопада 2019 року на адресу боржника, яка була зазначена у виконавчому документі приватним виконавцем направлено постанову про відкриття виконавчого провадження (т. 2 а.с. 36).
Згідно відповіді Державної прикордонної служби боржник ОСОБА_1 , в період з 28 січня 2016 року по 24 січня 2020 року неодноразово перетинала державний кордон України (т. 2, а.с.47-50).
 
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Згідно із ч. 2 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.
Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням , що виконується у виконавчому провадженні.
Згідно із ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Одночасно, відповідно до п. 5, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді закордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.
 
За загальним правилом під час розгляду питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати те, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.
Судові рішення у вказаній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.
Одночасно необхідно враховувати, що під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні непереборні обставини.
З наведених обставин справи вбачається, що додані приватним виконавцем до подання документи, не вказують на ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання покладеного на неї обов'язку судовим рішенням.
Надані приватним виконавцем матеріали подання містять фактичні дані щодо перебігу вчинених ним дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа, однак в матеріалах відсутні докази отримання боржником кореспонденції, а також докази на підтвердження вчинення нею саме умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов'язань, покладених на неї приватним виконавцем у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду.
В матеріалах справи відсутні будь-які дані про отримання боржником, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження.
За таких обставин подання державного виконавця не містить жодних посилань на конкретні факти навмисного чи іншого свідомого невиконання обов'язку ОСОБА_1 та доказів на підтвердження цих фактів.
Будь яких доказів того, що на час звернення до суду з даним поданням боржнику було відомо про наявність відкритого виконавчого провадження відносно неї суду надано не було.
Доводи апеляційної скарги про те, що станом на теперішній час, відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчиняються будь які дії щодо погашення заборгованості за виконавчими документами колегією суддів відхиляється, оскільки приватним виконавцем  не наведено в чому саме полягає факт ухилення від виконання рішення, а  сам по собі факт наявності виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій не можуть бути належною підставою обмеження права боржника у виїзді за межі України. Крім того, доведення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язання покладено саме на приватного виконавця.
Факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на неї судовим рішенням обов`язків.
Посилання стягувача на те, що боржник була належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження є безпідставними, оскільки в матеріалах справи містяться лише підтвердження про направлення кореспонденції боржнику, але доказів того, що боржник її отримала немає.
Щодо доводів апеляційної скарги відносно неодноразового перетину боржником державного кордону, то колегія суддів виходить з того, що стягувачем не доведено, що вказані дії ОСОБА_1 вчиняла з метою уникнути виконання зобов`язань або перетинала кордон з метою подорожей та відпочинку, на що витрачала значні кошти. Ціль виїзду за кордон приватним виконавцем не з`ясовувалась.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарського О.В. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстави для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі відсутні.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375,  381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Кошарського Олександра Володимировича - залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                                 А.М. Андрієнко
 
                                                                                                            Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 16 лютого 2021 року.