П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1622/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.                              Дата і місце ухвалення: 28.10.2020р., м. Херсон                                   	

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,-

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила суд:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 18.02.2020р. №0002573306, №0002563306 та №0002553306;
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 15.05.2020р. №6173-10 про сплату податкового боргу в сумі 121440,13 грн.;
- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу №6173-10 від 15.05.2020р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі не правильно визначено суму податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб та з військового збору, оскільки сума прощеного (анульованого) боргу є доходом особи, який підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб в порядку п.167.1 ст.167, п.176.1 ст.176 ПК України, лише в частині суми прощеного (анульованого)  боргу за тілом кредиту. При цьому, прощення боргу за відсотками по кредиту оподатковуваним доходом фізичної особи не являється. Сума кредитної заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №11155610000 від 17.05.2007р., яка їй була прощена ПАТ «УкрСиббанк», складається з тіла кредиту, що становить 392  972,64 грн., та відсотків по кредиту, що становить 176  114,32 грн. Однак, при проведенні перевірки та визначенні позивачу сум грошових зобов`язань, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі не встановлювалися складові суми прощеної (анульованої) заборгованості та нараховано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір зі всієї суми прощеного банківською установою боргу 569  086,96 грн. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також на не правильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 28.10.2020р., з прийняттям нового судового рішення – про задоволення позову.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не враховано, що спірні податкові повідомлення-рішення і, як наслідок, податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу, прийнято відповідачем без визначення складових суми  прощеної (анульованої) ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11155610000 від 17.05.2007р.  Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі оподатковано всю суму прощеної позивачу заборгованості та не враховано, що до неї входить як заборгованість за тілом кредиту, так і заборгованість по відсотках по кредиту. Таким чином, апелянт стверджує, що при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень,  податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, відповідач діяв всупереч вимог п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14, п.п.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 ПК України. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 17.05.2007р. між ОСОБА_1 , як Позичальником, та АКІБ «УкрСиббанк», як Банком, було укладено договір про надання споживчого кредиту №11155610000, за умовами якого Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті у доларах США в сумі 55000,00 дол. США, що дорівнює еквіваленту 277750,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору, з процентною ставкою 9,5% річних. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту у повному обсязі  в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 17.05.2017р.
Згідно наявної в матеріалах справи квитанції від 25.05.2017р. ОСОБА_1 перераховано на користь АТ «УкрСиббанк» 9303,00 дол. США, що дорівнює 244353,70 грн. по курсу НБУ, за призначенням платежу «Погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором №11155610000, позичальник ОСОБА_1 ». 
25.05.2017р. Південне ЦДС КРБ ДРПЗ АТ «УкрСиббанк» надіслало ОСОБА_1 повідомлення про анулювання боргу (в порядку п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України), в якому зазначило  про наявність станом на 25.05.2017р. за позивачем кредитної заборгованості за договором №11155610000 від 17.05.2007р. в сумі 30969,20 дол. США, що складає 813440,66 грн. по курсу НБУ станом на 25.05.2017р., штрафні санкції (пеня), які підлягають стягненню на підставі судового рішення, у сумі 23225,99 грн., а також заборгованість за відшкодування понесених АТ «УкрСиббанк» витрат на примусове стягнення в сумі 2927,80 грн.
АТ «УкрСиббанк» зазначило, що з метою виконання вимог п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, Банком прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості, а саме: суми основного боргу (кредиту) 14961,20 дол. США, що складає 392972,64 грн. по курсу НБУ станом на 25.05.2017р., а також суми процентів 6705,00 дол. США, що складає 176114,32 грн. по курсу НБУ станом на 25.05.2017р., суми штрафних санкцій (пені), які підлягають стягненню на підставі судового рішення, в розмірі 23225,99 грн.
Крім того, звернено увагу ОСОБА_1 , що відповідно до п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, анульована сума заборгованості  за основним боргом (кредитом) є її доходом, отриманим як додаткове благо, у зв`язку з чим їй необхідно  самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб, відобразити отриманий дохід як додаткове благо у річній податковій декларації та сплатити військовий збір.
На підставі наказу №348 від 08.11.2019р. та відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України, у період з 23.12.2019р. по 26.12.2019р.  Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питання достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати  до бюджету податків, зборів і платежів платника  податків ОСОБА_1 під час отриманого додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р.
За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 02.01.2020р. №4/21-22-33-06/ НОМЕР_1 , у висновках якого зафіксовано порушення ОСОБА_1 :
-          п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, платником податку не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу вигляді додаткового блага у розмірі 392972,64 грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 70735,08 грн.;
- п.п.1.4 п.16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, що призвело до донарахування військового збору у сумі 5894,59 грн.;
- п.49.1, п.49.2 ст.49, п.п.49.18.4 п.49.18  ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України – неподання до Херсонської ДПІ податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік.
Зокрема, в акті перевірки зазначено, що у 2017 році фізична особа платник податків ОСОБА_1  отримала дохід від ПАТ «УкрСиббанк» у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) в сумі 392972,64 грн., з якого не нараховано (не утримано) та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, а також не задекларовано суми доходу у вигляді додаткового блага в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік.
Зазначений акт перевірки 03.01.2020р. направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак поштове відправлення повернулося відправнику без вручення його адресату із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
18.02.2020р., на підставі акту перевірки від 02.01.2020р. №4/21-22-33-06/ НОМЕР_1 , відповідачем винесено податкові повідомлення – рішення:
- №0002553306, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (КБК - 11010500) на 88418,85 грн. (в т.ч. за основним платежем - 70735,08 грн. та за штрафними санкціями - 17683,77 грн.);
- №0002563306, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 170 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (КБК - 11010500);
- №0002573306, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (КБК - 11011001) на 7368,24 грн. (в т.ч. за основним платежем - 5894,59 грн. та за штрафними санкціями 1473,65 грн.).
Вказані податкові повідомлення - рішення направлено Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на адресу ОСОБА_1 25.02.2020р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який 26.03.2020р. повернувся за зворотною адресою із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».
У зв`язку з несплатою позивачем сум грошових зобов`язань, визначених вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, 15.05.2020р. відповідачем винесено податкову вимогу №6173-10, якою ОСОБА_1 повідомлено про наявність станом на 14.05.2020р. у неї суми податкового боргу у розмірі 121440,13 грн.
Того ж дня, відповідно до ст. 89 розділу ІІ ПК України, Головним ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято рішення про опис майна позивача у податкову заставу №6173-10 від 15.05.2020р.
Не погоджуючись з правомірністю податкових повідомлень-рішень від 18.02.2020р. №0002573306, №0002563306 та №0002553306, податкової вимоги від 15.05.2020р. №6173-10 та рішення про опис майна у податкову заставу №6173-10 від 15.05.2020р. ОСОБА_1 оскаржила їх в судовому порядку.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи відповідача, що при списанні заборгованості у вигляді тіла кредиту особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів в силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом. При цьому, прощення процентів та пені, нарахованих на основну суму боргу, не призводять до приросту показників фінансового стану платника податку, а отже така сума процентів (пені) не є додатковим благом у розумінні норм ПК України. Суд першої інстанції встановив, що сума прощеного ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_1 боргу за тілом кредиту склала 392972,64 грн., яка, у відповідності до п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, вважається доходом позивача у вигляді додаткового блага та має відображатись у податкові декларації фізичної особи. Як наслідок, з даної суми підлягає сплаті податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність підстав для їх задоволення. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.
Підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень від 18.02.2020р. №0002573306, №0002563306 та №0002553306 та, в подальшому, прийняття Головним ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі податкової вимоги від 15.05.2020р. №6173-10 та рішення про опис майна у податкову заставу №6173-10 від 15.05.2020р., слугував висновок контролюючого органу про порушення ОСОБА_1 податкового законодавства, зроблений на підставі даних, отриманих від ПАТ «УкрСиббанк», про те, що позивач у 2017 році отримала дохід (додаткове благо) у вигляді суми боргу платника податків, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, в розмірі 392972,64 грн., однак не сплатила з нього податок на доходи фізичних осіб  та військовий збір.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.
Дохід з джерелом їх походження з України, підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено як будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
Згідно п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.
Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об`єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України).
Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.
За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).
Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, є вичерпним.
Відповідно до пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Згідно пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається:
-          основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;
-          сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
З вказаних норм слідує, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку. При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом. 
Таким чином, під додатковим благом розуміється тільки основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.
Підпунктом 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 ПК України передбачено, що платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
Згідно п.179.1, п.179.7 ст.179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, у 2017 році ПАТ «УкрСиббанк» було анульовано (прощено) позивачу суму боргу за договором про надання споживчого кредиту №11155610000 від 17.05.2007р. у загальному розмірі 569  086,96 грн. (з яких 392  972,64 грн. заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) та 176  114,32 грн. заборгованість по нарахованих процентах). 
А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сума основного боргу (кредиту) по кредитному договору у розмірі 392  972,64 грн., прощена ОСОБА_1 ПАТ «УкрСиббанк», є доходом позивача (додатковим благом), який підлягає декларуванню та оподаткуванню.
Про вказані обставини ПАТ «УкрСиббанк» повідомляло ОСОБА_1 в повідомленні про анулювання боргу від 25.05.2017р. вих. №31-4-3-02/21. 
Отже, отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага дає підстави колегії суддів дійти висновку про те, що контролюючим органом позивачу правомірно визначено грошове зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі оподатковано всю суму прощеної позивачу заборгованості, що складає 569  086,96 грн., та не враховано, що до неї входить як заборгованість за тілом кредиту, так і заборгованість по відсотках по кредиту, оскільки такі доводи спростовуються актом перевірки від 02.01.2020р. №4/21-22-33-06/ НОМЕР_1 . 
При прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень відповідач виходив з того, що позивач у 2017 році отримала дохід (додаткове благо) у вигляді суми боргу платника податків, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, саме в розмірі 392972,64 грн., а не в розмірі 569  086,96 грн. (з урахуванням суми процентів), як про це стверджує ОСОБА_1  в обґрунтування вимог позову та апеляційної скарги. 
Як правильно зазначив суд першої інстанції, оскільки податкове зобов`язання ОСОБА_1 набуло статусу податкового боргу, контролюючим органом було правомірно винесено податкову вимогу від 15.05.2020р. №6173-10 та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №6173-10 від 15.05.2020р.
Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві та яким суд першої інстанції вже надав правову оцінку. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.                                                          
                                                                     Повний текст судового рішення виготовлений 20 січня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                           І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                      А.І. Бітов

                                                                                                                    О.В. Лук`янчук