Справа № 462/7264/15-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М. 
Провадження № 22-ц/811/284/18                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

                               Голдовуючий суддя Мікуш Ю.Р.
                               Судді : Приколоти Т.І, Левика Я.А.
                               Секретар: Сеньків Х.І.
З участю ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 та Голови правління Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» Бондара Андрія Володимировича на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року у справі № 462/7264/15 за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс», голови правління Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» Бондара Андрія Володимировича, третя особа: ОСОБА_3 , яка є законним представником малолітнього ОСОБА_4 про стягнення компенсації матеріальної та моральної шкоди, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

05 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення компенсації матеріального та морального відшкодування, визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 30 серпня 2014 року в районі аеропорту Таманрассет (Алжир) внаслідок авіакатастрофи повітряного судна АН-12 ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» загинув її син ОСОБА_2 , який був членом екіпажу літака. Внаслідок авіакатастрофи їй завдано моральні та матеріальні страждання, які полягали у загибелі її сина.
Окрім цього, 21 жовтня 2014 року вона зверталася із заявою до ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» з проханням надіслати їй свідоцтво про смерть сина, виплатити грошову компенсацію, повідомити про доставку рештків тіла сина на Україну, які на початку 2015 року були передані його колишній дружині ОСОБА_3 . Так як її вимоги не були виконані, вважає дії відповідача неправомірними. 
Крім цього, 29 жовтня 2014 року, 08 та 28 травня 2015 року відповідач виплатив ОСОБА_3 як законному представнику малолітнього ОСОБА_4 грошову компенсацію як відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 60 200 доларів США за загибель ОСОБА_2 . Вважає, що їй, як спадкоємцю першої черги по закону належить Ѕ із виплачених коштів, тобто 30 100 доларів США, які ОСОБА_3 їй не надала.
Вважає дії відповідача неправомірними щодо приховування факту смерті ОСОБА_2 , не надання відповіді на її звернення, безпідставне зволікання із виплатою компенсації за смерть сина, невиконання вимог заяви від 18 травня 2015 року, а саме: приїхати за адресою АДРЕСА_1 до неї та попросити вибачення за смерть сина, передати їй особисто в руки грошові виплати як компенсацію матеріальної та моральної шкоди в розмірі 30 100 доларів США, невиплачену заробітну плату ОСОБА_2 за півтора місяця годин перельотів та за невикористану частину відпустки.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» на користь ОСОБА_2 20 000 доларів США компенсації у зв`язку із смертю сина ОСОБА_5 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та Голова правління Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» Бондар Андрій Володимирович.
ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року залучено до участі у справі правонаступників ОСОБА_2 - сина ОСОБА_1 та малолітнього внука ОСОБА_4 від імені якого діє його мати ОСОБА_3 як законний представник.
В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що вона та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 , а також, що частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. У зв`язку з наведеним вважає необгрунтованим рішення суду про стягнення в її користь 20000 дол. США компенсації у зв`язку із смертю ОСОБА_5 , тоді як законному представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_3 було виплачено компенсацію у розмірі 60200 дол. США. Вважає, що у відповідача не було підстав для виплати всієї суми компенсації у розмірі 60200 дол. США одному із спадкоємців. Вказує, що ОСОБА_3 не має повноважень брати на себе будь-які фінансові зобов`язання щодо апелянта. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про отримання нею 1/2 залишків заробітної плати та 19 днів невикористаної відпустки, а страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. від СК «Бусін» не стосується даної справи. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про вчасне повідомлення апелянта про смерть сина ОСОБА_5 . Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову у повному обсязі.
В апеляційній скарзі Голова правління Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» Бондар Андрій Володимирович просить рішення суду в
частині задоволення позову ОСОБА_5 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позову. Зазначає, що відповідачі не несуть обов`язку з виплати позивачці належної їй суми компенсації, оскільки відповідачі та ОСОБА_3 , як законний представник ОСОБА_4 , погодили вирішення особисто ОСОБА_3 спорів щодо розміру компенсації між спадкоємцями при наявності таких. Вказує, що позивачкою не надано доказів про те, що вона зверталась до ОСОБА_3 про розподіл коштів, а остання, в свою чергу, ухиляється від виконання зобов`язань, визначених у заяві від 29.10.2014 року та акті від 08.05.2015 року, вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до помилкового висновку про правомірність стягнення компенсації як відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із смертю ОСОБА_5 .
Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзиви на апеляційні скарги суду не надано.
Відповідач по справі та третя особа в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується повідомленнями електронної пошти, які долучені до матеріалів справи.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК).
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який є правонаступником позивача ОСОБА_5 , на підтримання доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_5 , заперечення апеляційної скарги відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
За приписами частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Матеріалами справи та судом встановлено, що 30 серпня 2014 року в районі аеропорту Таманрассет (Алжир) мала місце авіакатастрофа повітряного судна АН-12 UH-DWF ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» в результаті якої загинув член екіпажу та син позивача, а брат правонаступника позивача, ОСОБА_5 , що підтверджується Актом про смерть від 01 грудня 2014 року, виданого компетентними органами Алжирської НДР та посвідченого 29 грудня 2014 року консулом посольства України в Алжирі ( а.с. 54-55т.1).
Зазначений нещасний випадок визнаний страховим випадком, оскільки загиблий ОСОБА_5 як член повітряного екіпажу був застрахований у СК «Бусін» відповідно до Порядку та Правил проведення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації, затвердженого постановою КМУ від 12.10.2002 року № 1535, а тому згідно з рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 27.09.2016 року з ПАТ СК «Бусін» на користь ОСОБА_5 в рахунок страхового відшкодування стягнуто 50 000,00 грн.
Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про охорону праці» вирішила за рахунок власних коштів здійснити виплати потерпілим та членам їх сімей грошової компенсації у зв`язку з авіакатастрофою 30 серпня 2014 року літака АН-12 UR-DWF. 
Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги по закону в рівних частках є син загиблого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та його мати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 правонаступником якої є ОСОБА_1 .
За приписами частини другої статті 9 Закону України «Про охорону праці» роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати відповідно до колективного чи трудового договору.
Посилаючись на норму ч.2 ст.9 Закону «Про охорону праці» ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» вирішила за рахунок власних коштів здійснити виплати потерпілим та членам їх сімей грошові компенсації у зв`язку з авіакатастрофою 30 серпня 2014 року літака АН-12 UR-DWF.
Наказом голови Наглядової ради № 4-1 від 15 серпня 2014 року «Про організацію виплат членам сімей загиблих» на підставі ч.2 ст.9 Закону України «Про охорону праці» наказано вивчити питання про виплати членам сімей загиблого екіпажу ПС НОМЕР_1 внаслідок авіакатастрофи 30.08.2014 року в Алжирі (м.Таманрасет).
П.2 Наказу: Організувати в індивідуальному порядку виплати коштів членам сімей загиблих, ( в числі загиблих зазначено прізвище ОСОБА_5 ) з метою врегулювання вимог до авіакомпанії про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв`язку з авіакатастрофою 30.08.2014 року.
Відповідальним за виконання наказу призначити голову правління ОСОБА_6 (а.с.261 т.1).
Заявою від 29 жовтня 2014 року адресованою на ім`я голови правління ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» Оліярник О.Й. як законний представник ОСОБА_4 (сина загиблого) підтвердила отримання від ОСОБА_6 , голови правління ПрАТ «Авіакомпаніїя «Україна-Аероальянс» грошової компенсації в розмірі 17 200,00 доларів США (222 756 грн.25 коп.) у зв`язку з авіакатастрофою, в якій трагічно загинув ОСОБА_5 , зазначивши, що у випадку виявлення законних вимог (претензій) з боку інших спадкоємців, вона зобов`язується самостійно врегулювати вимоги (претензії) з іншими спадкоємцями (а.с.68 т.1).
Наказом ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» від 27.02.2015 року № 251/ос у зв`язку із смертю ОСОБА_5 вирішено нарахувати та виплатити родичам померлого компенсацію матеріальної та моральної шкоди та 19 днів невикористаної відпустки.
08 травня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , який діє від імені ПрАТ «Авіакомпанія «Україна –Аероальянс» складено Акт про виплату компенсації (далі АКТ)- (а.с.69 т.1).
Відповідно до зазначеного Акту ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_7 грошову компенсацію в розмірі еквівалентному 20 000,00 доларів США, що за курсом НБУ USD/ UAN 20 722 460 на 08.05.2015р. становить 414,449,20 (чотириста чотирнадцять тисяч чотириста сорок дев`ять) гривень,20 коп.
П.2 Акту-грошова компенсація сплачена в якості компенсації майнової та моральної шкоди у зв`язку із трагічною смертю ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області від 04.11.1997 р.) у авіакатастрофі 30.08.2014р. літака АН-12 UR-DWF.
Сторони підтверджують, що грошова компенсація охоплює також усі належні виплати з боку Авіакомпанії відповідно до чинного законодавства України у зв`язку з вищезазначеною авіакатастрофою. Сторони не мають претензій щодо порядку виплати та розміру вищезазначеної компенсації.
Цим актом ОСОБА_3 підтверджує, що грошова компенсація отримана нею як законним представником (матір`ю) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є сином та спадкоємцем ОСОБА_5 (п.5 Акту).
У п.6 Акту зазначається, що ОСОБА_3 зобов`язалася у випадку виявлення законних вимог (претензій) з боку будь-яких (відомих та невідомих) заінтересованих осіб щодо даної суми грошової компенсації або щодо відшкодування майнової та/або моральної шкоди чи інших належних платежів, виплат (відшкодувань), які охоплює дана грошова компенсація згідно п.п.3-4 цього Акту, зобов`язується самостійно врегулювати такі вимоги (претензії). 
На Акті ОСОБА_3 проставила свій підпис, а також має місце підпис та печатка голови правління Бондара А.В. від імені ПрАТ «Авіакомпанї Україна-Аероальянс» (а.с. 69 т.1).
Відповідно до виписки з міжнародного переказу коштів від 28 травня 2015 року, відповідачем на банківський рахунок ОСОБА_3 як законного представника спадкоємця сина ОСОБА_8 ,2009 року народження було перераховано 23 000,00 доларів США через Сбербанк (а.с.70 т.1). Відтак ОСОБА_3 як законний представник отримала трьома траншами компенсацію матеріальної та моральної шкоди в сумі 60 200,00 доларів США. 
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 , суд першої інстанції правильно зазначив, що проведені відповідачем виплати були добровільними для сина ОСОБА_8 2009 року народження після загибелі його батька ОСОБА_5 у авіакатастрофі ІНФОРМАЦІЯ_5 . Суд не констатував ці виплати та їх отримання ОСОБА_3 як правомірними, оскільки на час їх виплати не було відомо про інших спадкоємців, а, крім цього, отримавши зазначені суми ОСОБА_3 взяла на себе зобов`язання добровільно вирішити всі претензії, які виникнуть з приводу отриманих коштів із сторони інших відомих їй і невідомих спадкоємців.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені виплати проведені ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» добровільно 29.10.2014 року та згідно Акту від 08 травня 2015 року спадкоємцю ОСОБА_4 .
Згідно повідомлення голови правління ОСОБА_6 у переписці з ОСОБА_3 останній повідомив, що авіакомпанія готова виплатити для сина 20 000 доларів США компенсації, для мами -20 000,00 доларів США компенсації, а також 3 000,00 доларів США для встановлення надмогильного пам`ятника.
Виходячи із визначеної головою правління суми по 20 000,00 доларів США виплати компенсації моральної та матеріальної шкоди, яка була доведена їм в усній формі, суд першої інстанції прийняв правильне і справедливе рішення, що сума 20 000,00 доларів США належиться до виплати ОСОБА_5 , оскільки для отримання цих чи інших коштів вона не уповноважувала ОСОБА_3 на їх отримання від свого імені.
Доводи апеляційної скарги про стягнення з відповідача 30 100,00 доларів США нічим не доведені та не ґрунтуються на законних підставах позивача, оскільки такі виплати зі сторони відповідача є добровільними. Листом на ім`я ОСОБА_5 від 03.07.2015 року № 425/1-1.3 голова правління ПрАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» ОСОБА_9 повідомив, що відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про охорону праці» роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати відповідно до колективного чи трудового договору.
З огляду на ст.3 Сімейного кодексу України, ст.1218 ЦК пропонується компенсація в сумі еквівалентній 20.000.00 доларів США. (а.с.63-64т.1).
Такі рішення голови правління прийняті на підставі Наказу голови наглядової ради № 4-1 від 15 вересня 2014 року з метою врегулювання вимог до авіакомпанії про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв`язку з авіакатастрофою 30.08.2014 року ( а.с.261 т.1).
За частиною першою статті 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому суд не надає оцінки такому.
Щодо доводів апеляційної скарги відповідача голови правління ПрАТ «Авіакомпанія`Україна-аероальянс» в частині стягнення на користь позивача 20 000,00 доларів США, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи апелянта не спростовують висновків суду. Суд першої інстанції належно встановив фактичні обставини справи, дав їм правову оцінку відповідно до Закону України «Про охорону праці», виходячи із наявних у справі матеріалів прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до частини першої ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Беручи до уваги те, що позивач по справі ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що її правонаступником у даній справі визначений судом ОСОБА_1 та з метою належного та безперешкодного виконання рішення суду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне викласти резолютивну частину в редакції, зазначеній у цій постанові.
Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 правонаступником якої є ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу голови Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» Бондара Андрія Володимировича залишити без задоволення.
Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 24 квітня 2018 року залишити без змін, виклавши резолютивну частину рішення у такій редакції:
Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» , голови правління Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» Бондара Андрія Володимировича, третя особа: ОСОБА_3 ,- про стягнення компенсації матеріальної та моральної шкоди, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» ( юридична адреса: проспект Возз`єднання,21, літера А, офіс №8, м.Київ,02154, Україна) на користь  ОСОБА_1 ( зареєстрований та проживає:  АДРЕСА_2 ), який є правонаступником ОСОБА_2   20 000 (двадцять тисяч ) доларів США компенсації у зв`язку із смертю ОСОБА_5 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 05 березня 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Я.А.Левик