УХВАЛА

11 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/9829/2020
адміністративне провадження № К/9901/4649/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр онкології»
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 січня 2020 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року
у справі №520/9829/2020
за позовом Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр онкології» 
до Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 
про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови,-
ВСТАНОВИВ:
Комунальне некомерційне підприємство «Обласний центр онкології» (далі - КНП «Обласний центр онкології») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Київський ВДВС у м. Харкові СМУМЮ (м. Харків), в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25 червня 2020 року ВП № 62417796 в частині визначеного розміру мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 131,00 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 03 липня 2020 року ВП №62417796;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 10 липня 2020 року ВП №62417796;
- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.07.2020 ВП №62417796 (у частині пункту 2 резолютивної частини вказаної постанови щодо виділення в окреме провадження постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62417796 від 25 червня 2020 року);
- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 14 липня 2020 року ВП № 62557033;
- визнати протиправною бездіяльність начальника Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаблова Валерія Миколайовича (або особи, яка виконувала його обов`язки) стосовно незабезпечення належної організації та контролю за виконанням (в рамках виконавчого провадження АСВП № 62417796) виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова від 22.06.2020 по справі № 640/18614/17 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора з економічних питань КНП «Обласний центр онкології» та зобов`язати начальника Київського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ (м. Харків) Хаблова Валерія Миколайовича забезпечити належну організацію та контроль за виконанням (виконавчими діями, рішеннями, вжитими заходами та допущеною бездіяльністю в рамках виконавчого провадження АСВП №62417796) виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова від 22 червня 2020 року по справі № 640/18614/17 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора з економічних питань КНП «Обласний центр онкології» із подальшим вжиттям всіх необхідних заходів, направлених на поновлення порушених прав та законних інтересів позивача,
- судові витрати (у тому числі витрати позивача на професійну правничу допомогу) покласти на відповідача;
- надати можливість позивачу протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати до Суду відповідні докази понесення витрат для їх подальшого стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
12 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга КНП «Обласний центр онкології» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 січня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі №520/9829/2020.
Відповідно до частини першої      статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)      за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Згідно із частиною третьою статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Положеннями статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Предметом оскарження в зазначеній справі є скасування постанов про про накладення штрафу, відкриття виконавчого провадження та закінчення виконавчого провадження, про визнання протиправною бездіяльність начальника Київського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ (м. Харків) стосовно незабезпечення належної організації та контролю за виконанням виконавчого листа.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судові рішення, прийняті за правилами статті 287 КАС України, позивач зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
При цьому Суд наголошує, що з огляду на те, що поняття фундаментального значення справи для формування єдиної правозастосовчої практики в даній категорії справ є оціночним, воно потребує належного обґрунтування з боку скаржника. Сама по собі вказівка про це у касаційній скарзі, без відповідного підкріплення прикладами або доказами, не дає підстав для відкриття касаційного провадження.
Водночас, скаржником не зазначено в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, розгляд яких надав би нового, уніфікованого розуміння застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного кола осіб.
Підставою для перегляду оскаржуваних судових рішень скаржником зазначено застосування судами норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №821/569/17, від 31 березня 2020 року у справі №640/11079/19, від 13 лютого 2020 року у справі №2-2957/06, від 21 січня 2020 року у справі №813/2711/17, від 21 січня 2020 року у справі №640/9234/19, від 21 серпня 2019 року у справі №910/4283/17, від 11 липня 2019 року у справі №826/3608/16, від 20 лютого 2019 року у справі №495/7135/16-а, від 23 квітня 2018 року у справі №908/5303/15, від 07 березня 2018 року у справі №127/3770/17.
Крім цього, підставою касаційного оскарження судового рішення у даній справі скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Проте, які саме норми права неправильно застосовано судами попередніх інстанцій,      щодо яких наявний висновок, викладений у постановах Верховного Суду, в касаційній скарзі позивачем не зазначено.
При цьому у касаційній скарзі позивач, зазначаючи постанови Верховного Суду, не наводить в чому саме він вбачає подібність правовідносин у цих справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга), та не вказує, в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики з огляду на зміст цих судових рішень, натомість посилання на висновки Верховного Суду в іншій справах та цитування їх змісту, не є належним обґрунтувань підстав касаційного оскарження судового рішення.
Також Суд відхиляє твердження КНП «Обласний центр онкології» про відсутність правового висновку Верховного Суду у справах с подібними правовідносинами, оскільки у касаційній скарзі позивачем не зазначено, який саме висновок необхідно сформулювати та на підставі аналізу яких актів законодавства, а Верховним Судом самостійно не встановлено, що у судовій практиці, яка склалася у подібних правовідносинах, існують підстави, які б вказували на наявність проблеми, що може бути вирішена, шляхом формулювання нової правової позиції.
Крім того скаржник посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та неповно з`ясовано обставини, однак, суд касаційної інстанції, в силу   статті 341 КАС України, позбавлений права вирішувати питання про достовірність доказів, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд наголошує, що обґрунтування підстави подання касаційної скарги зводиться до викладення обставин справи, цитування постанов Верховного Суду України, які, на переконання скаржника, свідчать про наявність підстав для повного задоволення позову, з абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням того, що розгляд даної  касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Також Суд не бере до уваги посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої   статті 328 КАС України, оскільки крім загального посилання та викладення змісту цієї правової норми і пунктів 1, 3 частини другої статті 353 КАС України (без наведення відповідних мотивів та обґрунтувань) касаційна скарга не містить інших доводів та міркувань щодо питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, Суд приходить до висновку, що наведені скаржником в касаційній скарзі обставини не дають підстав для висновку, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Також суд звертає увагу скаржника, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Суд-
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Обласний центр онкології» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 січня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі №520/9829/2020.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

.................................
.................................
.................................
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко
В.М. Соколов
Судді Верховного Суду