ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/1586/20  Номер провадження 33/814/252/21	Головуючий у 1-й інстанції Ланна Я. О.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних  справ  Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участі секретаря судових засідань Гринь А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Василенка О.В., поданою в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2021 року,-
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія ТОВ «Автотранспортне підприємство», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що протягом року притягувався до адміністративної відповідальності - 17 березня 2020 року за ч.1 ст.121 КУпАП (стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень), -
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.
Стягнуто з   ОСОБА_1  на користь держави 454 гривні 00 копійок судового збору.
Згідно з постановою місцевого суду  ОСОБА_1  визнано винуватим за те, що він, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, 23 грудня 2020 року о 04 годині 00 хвилин на 395 км автодороги «Київ-Харків-Довжанський», керував транспортним засобом «DAF XF 95.480», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHWARZMULLER SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, та своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п.31.3б ПДР України.
В апеляційній скарзі адвокат Василенко О.В., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2021 року. 
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_1 : не було надано копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 118734 від 23 грудня 2020 року, на яку вказано в оскаржуваній постанові як на підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи; жодного документа, у якому містилися б відомості про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 не отримував; не було роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим порушено право на захист; працівники поліції не повідомляли про проведення зйомки на бодікамеру.
Водночас апелянт зазначає, що ОСОБА_1 був позбавлений права надати в судовому засіданні підтвердження того, що єдиним заробітком для нього є перевезення вантажів на транспортних засобах та інших джерел особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не має, а тому позбавлення права керування транспортними засобами поставить його у дуже скрутне матеріальне становище.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник - адвокат Василенко О.В., будучи сповіщеними про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не з`явились та заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.
Перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Частинами 1, 2, 3 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації; керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Водночас за ч.4 ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.ч.1-3 ст.121 КУпАП.
У відповідності до п.31.3 «б» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством , якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Обов`язковому технічному контролю не підлягають:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".
За абз.2 ч.7 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №118734 від 23 грудня 2020 року, 23 грудня 2020 року о 04 годині 00 хвилин на 395 км автодороги «Київ-Харків-Довжанський», ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAF XF 95.480», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHWARZMULLER SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п.31.3б ПДР України, при цьому будучи притягнутим до адміністративної відповідальності протягом року за ч.1 ст.121 КУпАП (а.м.п. 1).
Указаний вище протокол складено уповноваженою на це особою – інспектором роти №3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Дорошенком С.В., підписано останнім та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності без будь-яких доповнень та зауважень. Згідно власноручних написів ОСОБА_1 , засвідчених його підписами, останній зі змістом протоколу ознайомлений та його копію отримав. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлено про місце, дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції, роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, даним доказом підтверджено, що напівпричіп після складання протоколу про адміністративне правопорушення припарковано на стоянці, водія про заборону подальшого руху повідомлено.
Підстав для визнання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №118734 від 23 грудня 2020 року неналежним, недостовірним чи недопустимим доказом в апеляційній скарзі не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.
Факт того, що роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 не було формальним підтверджується й технічним носієм інформації, на якому записано відеозаписи від 23 грудня 2020 року з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП шляхом їх перерахування та після цього впевнився у їх розумінні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що свідчить про безпідставність доводів апелянта в цій частині.
Крім того, даним доказом підтверджується також обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з місцем, датою та часом розгляду справи у суді першої інстанції, так як працівником поліції неодноразово повідомлялось ОСОБА_1 про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться у Чутівському районному суді Полтавської області 12 січня 2021 року о 10 годині 00 хвилин. 
Із засобів об`єктивного контролю вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувався факт виконання ним об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину. На запитання поліцейського ОСОБА_1 відповів, що сам прогавив пройти обов`язковий технічний контроль. 
Зі змісту реєстраційної картки SCHWARZMULLER SPA-3E, встановлено, що даний напівпричіп належить до категорії "СЕ", тобто є зіставним транспортним засобом, тягачем у якому виступає транспорт категорії С (автомобіль масою від 7500 кг, призначений для перевезення вантажів) (а.м.п. 2). 
Аналізуючи докази у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №118734 від 23 грудня 2020 року, технічного носія інформації, на якому записано відеозаписи від 23 грудня 2020 року та реєстраційної картки SCHWARZMULLER SPA-3E, об`єктивно узгоджуються  зі змістом повідомлення УПП у Полтавській області ДПП від 29 березня 2021 року, за яким згідно відомостей з НАІС - транспортний засіб SCHWARZMULLER SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_2 , проходив обов`язковий технічний контроль (далі - ОТК) 29 листопада 2019 року (протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00982-02462-19) та відповідно дата чергового проходження ОТК для наведеного транспортного засобу була встановлена не пізніше 29 листопада 2020 року, у той час як, транспортний засіб SCHWARZMULLER SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_2 , пройшов ОТК 24 грудня 2020 року (протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01315-00133-20), що підтверджує несвоєчасність проходження обов`язкового технічного контролю.
Ознаку повторності протягом року вчинення ОСОБА_1 будь-якого з порушень, передбачених ч.ч.1-3 ст.121 КУпАП підтверджено копією постанови від 17 березня 2020 року, за якою 17 березня 2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП (а.м.п. 4).
Зважаючи на встановлені вище обставини та відповідні їм правовідносини, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми доказами, які взаємоузгоджуються між собою, та є обґрунтованим.
Фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП не оспорюються й представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у поданій апеляційній скарзі.
Твердження апелянта про те, що поліцейські не повідомляли ОСОБА_1 про проведення відеозйомки на бодікамеру, судом апеляційної інстанції враховуюються, однак не спростовують правильних висновків місцевого суду, і, як наслідок, на законність та обгрунтованість оскаржуваної постанови не впливають.
У свою чергу, інші доводи апелянта щодо допущених судом першої інстанції процесуальних порушень, які полягають у тому, що особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №118734 від 23 грудня 2020 року та технічним носієм інформації, на якому записано відеозаписи від 23 грудня 2020 року з нагрудної камери поліцейського. Місцевим судом встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи сповіщеним про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання суду першої інстанції 12 січня 2021 року о 10 годині 00 хвилин не з`явився, про причини неявки не повідомив, як вбачається з матеріалів провадження клопотання про відкладення не подавав.
У рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Водночас слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 мав можливість для реалізації прав, передбачених Конституцією України та ст. 268 КУпАП, однак в судове засідання апеляційного суду не з`явився, подавши заяву про здійснення розгляду апеляційної скарги без його участі, яка, у свою чергу не містить наведення причин, що об`єктивно унеможливили б явку ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене вище, та зважаючи на встановлення діючим законодавством строку щодо можливості накладення адміністративного стягнення, за обставин, викладених вище, розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 не перешкодив місцевому суду прийняти законне та обгрунтоване судове рішення.
Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є водієм, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №118734 від 23 грудня 2020 року, відповідно до яких у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 27 квітня 2016 року.
За ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з положеннями ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Санкцією ч.4 ст.121 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.
Суд першої інстанції вказані вище вимоги закону виконав та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці, яке за санкцією ч.4 ст.121 КУпАП є мінімальним. 
Апеляційний суд враховує додані до апеляційної скарги копії трудової книжки НОМЕР_4 , за якими ОСОБА_1 з 31 жовтня 2018 року працює водієм у ТОВ «Автотранспортне підприємство» та те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності інших джерел доходу не має, однак це не спростовує правильність накладеного місцевим судом стягнення, оскільки суд першої інстанції, керуючись вимогами ст.33 КУпАП наклав на ОСОБА_1 найменш суворе стягнення у мінімальних межах, передбачених санкцією ч.4 ст.121 КУпАП. 
Наведене адміністративне стягнення, є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами та сприятиме меті адміністративного стягнення.
Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, ОСОБА_1 як професійний водій зобов`язаний суворо дотримуватися ПДР України та з огляду на те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки розуміти, що керування транспортним засобом, який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, становить суспільну небезпеку, адже може призвести до виникнення ДТП, заподіяння шкоди природному середовищу, завданню збитків державним чи суспільним інтересам, а також життю і здоров`ю іншим учасникам дорожнього руху.
Нових обставин, які б переконали суд апеляційної інстанції у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов місцевий суд, апеляційним судом встановлено не було.
Зважаючи на встановлені вище обставини та відповідні їм правовідносини, апеляційна скарга є необґрунтованою. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Василенка Олексія Васильовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2021 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавськогого
апеляційного суду Корсун О.М.