Ухвала
 
18 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 756/8428/13-ц
 
провадження № 61-5212св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) -  ОСОБА_1 ,
відповідач (заявник, позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,
третя особа - ОСОБА_3 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року у складі судді Андрейчука Т. В. та постанову Київського апеляційного суду 
від 12 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., 
Поливач Л. Д., Шкоріної О. І., 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд у зв`язку з виключними обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року у справі № 756/8428/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - 
ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом 
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні відмовлено.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з виключними обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року залишено без змін.
16 березня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ОСОБА_2 подано касаційну скаргу (надійшла 19 березня 2020 року) на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд за встановленою підсудністю.
Підставою касаційного оскарження ухвали Оболонського районного суду 
м. Києва від 17 грудня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року заявник вказує порушення судами норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження першої інстанції та вказану справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні суду апеляційної інстанції (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із Оболонського районного суду м. Києва.
У червні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду, проте було встановлено, що у матеріалах цієї справи відсутні оригінали оскаржуваних ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, а також матеріали щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з виключними обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року у справі № 756/8428/13-ц.
На звернення Верховного Суду про направлення матеріалів щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з виключними обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року, суд першої інстанції зазначив, що цивільну справу № 756/8428/13-ц знищено відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 07 грудня 2017 року № 1087 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній 
із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід`ємна частина судового процесу в розумінні статті 6 конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 
1997 року, «Брумареску проти Румунії» від 28 листопада 1999 року, «Бакай 
та інші проти України» від 09 листопада 2004 року).
Однією із гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю 
або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення 
та виконання судового рішення.
Статтею 488 ЦПК Українивстановлено, що відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться 
у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 489 ЦПК Українивтрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.
Згідно частини першої статті 493 ЦПК Українипри розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 
1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 
3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося 
за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови що такі документи 
і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.
Відповідно до частини першої статті 494 ЦПК Українина підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.
Отже, ураховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2020 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва 
від 17 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 12 лютого 2020 року, проте суд першої інстанції не забезпечив направлення матеріалів справи з посиланням на її знищення, Верховний Суд позбавлений можливості переглянути її у касаційному порядку відповідно до вимог статей 400, 402 ЦПК України, та визнає за необхідне направити матеріали справи до Оболонського районного суду м. Києва для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження 
№ 756/8428/13-ц (провадження № 8/756/24/19) відповідно до вимог статті 489 ЦПК України.
Керуючись статтями 400, 401, 489 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Матеріали справи № 756/8428/13-ц направити до Оболонського районного суду м. Києва для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження № 8/756/24/19 за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з виключними обставинами рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року у справі 
№ 756/8428/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та визначення частки у спільному майні.
Після вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження матеріали справи слід направити до Верховного Суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року, провадження за якою було відкрито ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                   С. Ф. Хопта
 
                                                                                                        Є. В. Синельников
 
                                                                                                        В. В. Шипович