УХВАЛА

12 січня 2021 року 
м. Київ

Справа №  922/3369/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В. Я. - головуючий, Білоуса В.В., Огородніка К. М.,
за участі секретаря судового засідання Сотник А. С.

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр передових технологій будівництва та ремонту автомобільних доріг»,
представник боржника - не з`явився, 
розпорядник майна, арбітражний керуючий Тризна Олександр Васильович - не з`явився,
кредитор (голова комітету кредиторів) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансист»,
представник кредитора - не з`явився, 
арбітражний керуючий  - Шаматрін Євген Миколайович  - особисто,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
арбітражного керуючого Шаматріна Євгена Миколайовича
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2019
у складі судді Яризько В.О.,
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020
у складі суддів: Стойка О.В. (головуючий), суддя - Попков Д.О., суддя - Пушай В.І.

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.01.2020
у складі судді Яризько В.О.,
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020
у складі суддів: Стойка О.В. (головуючий), суддя - Попков Д.О., суддя - Пушай В.І.

у справі за заявою
Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр передових технологій будівництва та ремонту автомобільних доріг»
про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №922/3369/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр передових технологій будівництва та ремонту автомобільних доріг» (далі - ТОВ «Центр передових технологій будівництва та ремонту автомобільних доріг», боржник),  провадження у якій порушено ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.11.2019. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. 

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 визнано вимоги наступних кредиторів :
- ОСОБА_1 (далі - Кредитор 1) в сумі 890 000,00 грн. (четверта черга) та витрати щодо сплати судового збору в сумі 3 842,00 грн. (перша черга);
- Товариства з обмеженою відповідальністю «Ал-Рафідейн» (далі - Кредитор 2) в сумі 550 000,00 грн. (четверта черга) та витрати щодо сплати судового збору в сумі 3 842,00 грн. (перша черга);
- ОСОБА_2 (далі - Кредитор 3) в сумі 227 000,00 грн. (четверта черга) та витрати щодо сплати судового збору в сумі 3842,00 грн. (перша черга);
- Товариства з обмеженою відповідальністю «Діло» (далі - Кредитор 4) в сумі                          388 318,00 грн. (четверта черга) та витрати щодо сплати судового збору в сумі 3842,00 грн. (перша черга);
- Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансист» (далі - Кредитор 5) в сумі                2 820 000,00 грн. (четверта черга) та витрати щодо сплати судового збору в сумі 3842,00 грн. (перша черга);
- Товариства з обмеженою відповідальністю «Бітекс» (далі - Кредитор 6) в сумі                      1 965 486,60 грн. (четверта черга) та витрати щодо сплати судового збору в сумі 3842,00 грн. (перша черга);
- Головного управління ДПС у Харківській області (далі - Кредитор 7) в сумі                        578 943,33 грн. (47 811,87 грн. - друга черга, 531 131,46 грн. - третя черга) та витрати щодо сплати судового збору в сумі 3842,00 грн. (перша черга).
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 апеляційні скарги ТОВ «Бітекс» м. Київ та арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича м .Суми - залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 17.12.2019 у справі № 922/3369/19 -  без змін.
Приймаючи постанову, суд апеляційної інстанції встановив відсутність будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи, попереднє судове засідання відбулось у строк, визначений ухвалою суду від 07.11.2019 з дотриманням вимог частини 1 статті 47 КУзПБ. Суд вказав, що  арбітражним керуючим, як розпорядником майна, в порушення вимог статті 45 КУзПБ, заяви кредиторів розглянуто не було, а було заявлено клопотання про відкладення попереднього засідання у зв`язку з браком часу; доказів того, що арбітражним керуючим Шаматріним Є.М. вчинялись певні дії, спрямовані на встановлення ознак банкрутства, суду не надано.

09.01.2019 ТОВ «Фінансист» подано клопотання про відсторонення арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. від виконання повноважень розпорядника майна боржника на підставі рішення загальних зборів кредиторів через неналежне виконання покладених зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.01.2020 (залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020):
- відсторонено арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича від виконання повноважень розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю «Центр передових технологій будівництва та ремонту автомобільних доріг»;
- призначено арбітражного керуючого Тризну Олександра Васильовича розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю «Центр передових технологій будівництва та ремонту автомобільних доріг»;
- зобов`язано арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича передати всю документацію, пов`язану з процедурою розпорядження майном ТОВ «Центр передових технологій будівництва та ремонту автомобільних доріг» арбітражному керуючому Тризні О.В. за актом приймання-передачі протягом трьох днів. 

Судові рішення мотивовані наявністю в матеріалах справи рішення комітету кредиторів (протокол від 09.01.2020 №1), яке підтримали усі присутні кредитори, наявністю заяви арбітражного керуючого Тризни О.В. на участь у даній справі  та відсутністю обставин, які перешкоджають призначенню вказаної особи на посаду розпорядника майна боржника. Суди встановили, що представник ТОВ «Фінансист» Дралін А.В. був уповноваженим на підписання протоколу засідання комітету кредиторів 09.01.2020, подання клопотання від імені ТОВ «Фінансист» до суду про відсторонення арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. від обов`язків розпорядника майна та призначення розпорядником майна боржника Тризни О.В. з протоколом зборів кредиторів. 
         
Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020, а також з ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.01.2020 (залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020, щодо відсторонення арбітражного керуючого), арбітражний керуючий Шаматрін Є.М. звернувся з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових рішень, з вимогою справу № 922/3369/19 направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області в іншому складі суду на стадію прийняття до розгляду заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника у процедурі розпорядження майном.

Скаржник вказує на те, що оскаржені судові рішення є незаконними та необґрунтованими, винесені з неправильним застосуванням та порушенням норм матеріального та процесуального права.  На переконання скаржника, ухвала за результатами попереднього засідання прийнята передчасно. Під час прийняття судових рішень з приводу відсторонення арбітражного керуючого від виконання обов`язків розпорядника майна судами не було встановлено обставини неналежного виконання арбітражним керуючим повноважень розпорядника майна чи зловживання такими повноваженнями, на підставі абз. 4 частини 4 статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства, порушено частини 1, 2 статті 4, пункт 6) статті 12, частини 1, 2, 3, 5 статті 13, частину 1 статті 14, частину 2 статті 162, частину 5 статті 164, пункт 2) частини 1 статті 226 ГПК України. Скаржник зазначає, що в порушення процесуальних норм та принципів судочинства судом першої інстанції не було надано арбітражному керуючому Шаматріну Є.М., а також іншим учасникам провадження у справі, можливості надати письмово свої пояснення та заперечення з відповідними доказами щодо поданого клопотання.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 922/3369/19 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між  суддями від 14.09.2020.

Ухвалою Верховного Суду від 17.09.2020 касаційну скаргу арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. залишено без руху у відповідності з положенням статті 290 Господарського процесуального кодексу України, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Арбітражний керуючий Шаматрін Є.М. 09.10.2020 здав до відділення зв`язку для направлення на адресу Касаційного господарського суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом з доказами надсилання касаційної скарги іншим учасникам справи та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/3369/19 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між  суддями від 22.10.2020.

Ухвалою Верховного Суду від 23.10.2020 клопотання арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження задоволено, поновлено арбітражному керуючому Шаматріну Євгенію Миколайовичу строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі № 922/3369/19 Господарського суду Харківської області за касаційною скаргою арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 із включенням в порядку абзацу 2 частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства вимог щодо оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 09.01.2020 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020, повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.01.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 відбудеться  24.11.2020  о  11:45.

16.11.2020 до Верховного Суду від  ТОВ «Центр передових технологій будівництва та ремонту автомобільних доріг» надійшов Відзив з запереченнями проти вимог та доводів скаржника, з вимогою касаційну скаргу арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. залишати без задоволення.

16.11.2020 до Суду від ТОВ «Діло» надійшов Відзив на касаційну скаргу арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. з вимогою скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення - без змін.  
18.11.2020 від арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича через систему "Електронний суд" до Верховного Суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

У зв`язку з перебуванням судді Васьковського О.В. на лікарняному, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/3369/19 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2020.

Ухвалою Верховного Суду від 19.11.2020 заяву арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 922/3369/19 задоволено, ухвалено провести судове засідання 24.11.2020 в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".
Ухвалою Верховного Суду від 24.11.2020 відкладено розгляд касаційної скарги арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 із включенням в порядку абзацу 2 частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства вимог щодо оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 09.01.2020 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 у справі № 922/3369/19; судове засідання призначено в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" на 12.01.2021 об 11:30, про що повідомлено учасників судового процесу.

У призначеному судовому засіданні арбітражний керуючий Шаматрін Є.М. повністю  підтримав вимоги касаційної скарги з підстав наведених у ній.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника касаційної скарги, дослідивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку щодо наявності підстав для передачі справи на розгляд палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з огляду на таке.

З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Так, згідно Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. 
Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, цей Кодекс введено в дію з 21.10.2019. 

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. 

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 

Частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції на момент прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови та прийняття судом касаційної інстанції даної ухвали, передбачено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Наведений в частині 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.
Зокрема, оскарження ухвали про відсторонення арбітражного керуючого від виконання обов`язків розпорядника майна боржника, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора не передбачено частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас, абзацом другим частини 3 статті 9 Кодексу передбачено, що скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню. 

За приписами частини 1 статті 2  Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Кодексом України з процедур банкрутства).

Згідно частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Приписами частини 1 статті 287 ГПК України встановлені випадки касаційне оскарження судового рішення.

У розумінні наведених норм процесуального права судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Тобто, суд має розглянути та вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Тобто, судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, в тому числі створюються перешкоди для реалізації її суб`єктивного права чи законного інтересу або реального виконання обов`язку стосовно однієї з сторін спору.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 302 ГПК України, суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.

Так, у постанові від 02.12.2020 у справі № Б3/150-12/24  Верховний Суд вказав на те, що положення статті 1 КУзПБ не визначають учасником справи про банкрутство арбітражного керуючого, який виконував повноваження ліквідатора банкрута і потім був відсторонений від виконання своїх обов`язків ліквідатора. Щодо можливості  апеляційного перегляду ухвали про закриття провадження справи про банкрутство за апеляційною скаргою відстороненого арбітражного керуючого, колегія суддів зазначила таке: «за наявності судового рішення про затвердження основної грошової винагороди арбітражного керуючого, який виконував повноваження ліквідатора у справі про банкрутство і був відсторонений від своїх повноважень, такий арбітражний керуючий, при наявності обставин закриття провадження у справі про банкрутство у порядку пункту  5 частини 1 статті 90 КУзПБ без врахування положень абз. 1-3 частини  3 статті 61, частини 1 статті 65  КУзПБ, має право на оскарження такого судового рішення про закриття провадження у справі про банкрутство у частині, яка стосується вимог щодо оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного, оскільки така ухвала про закриття провадження прямо стосується права колишнього ліквідатора банкрута на оплату наданих послуг».
У справі № 908/570/20 Верховим Судом (постанова від 02.12.2020) переглянуто постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2020 за результатами перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 08.04.2020 про відсторонення арбітражного керуючого разом з постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.09.2020 за результатами перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 24.03.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство.Водночас у провадженні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду знаходиться справа № 922/3369/19 за заявою ТОВ «Центр передових технологій будівництва та ремонту автомобільних доріг» про визнання банкрутом. 
Предметом касаційного перегляду є постанова Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 за результатами перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 за результатами попереднього засідання та затвердження реєстру вимог кредиторів, до якої арбітражним керуючим Шаматріним Є.М. включено касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 за результатами перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 09.01.2020 про відсторонення арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. від виконання повноважень розпорядника майна та призначення розпорядником майна боржника у справі  арбітражного керуючого Тризну О.В. 

Враховуючи наведені вище норми процесуального законодавства щодо права особи на подання касаційної скарги, постало питання застосування приписів абзацу другого частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме до касаційних скарг на які ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню, можуть включатися постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо (зокрема, щодо відсторонення арбітражного керуючого та призначення іншого у справі), враховуючи, що на час звернення з касаційною скаргою арбітражного керуючого відсторонено від виконання обов`язків розпорядника майна боржника, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора у справі та, за приписами статті 1 КУзПБ, він не є учасником у справі. 

Суд звертає увагу на те, що згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Тож призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із зазначенням обставин, які потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, не нав`язуючи при цьому судам нижчого рівня результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
На основі телеологічного (цільового), логічного й системного тлумачення положень статей 302, 303 ГПК України і статей 13, 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» можна зробити висновок, що господарським процесуальним законом визначено процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду.

Наразі існують відмінні правові позиції Верховного Суду щодо застосування абзацу другого частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства до касаційних скарг на постанови апеляційного суду прийняті за результатами перегляду ухвал про відсторонення арбітражного керуючого від виконання обов`язку розпорядника майна боржника, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора. 

Зважаючи на особливості провадження у справі про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство та звернутися із заявами (скаргами), чинним законодавством звужено коло учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, в хід процедури банкрутства. 

Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване особою яка не є учасником судового провадження, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи.
Констатація одного факту відсторонення арбітражного керуючого від виконання обов`язків розпорядника майна боржника, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора, - є недостатнім, оскільки слід визначити, яким чином оскаржене судове рішення, до перегляду якого включено касаційну скаргу на судові рішення про відсторонення арбітражного керуючого у справі, зачіпає права та інтереси відповідної особи, і чи вплине в подальшому оскаржене судове рішення на її права та інтереси. 

Ураховуючи наведене і зважаючи на те, що висновок щодо застосування норми права у цих правовідносинах може суттєво впливати на формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає за необхідне передати справу № 922/3369/19 на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 234, 302, 303 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

УХВАЛИВ:

1. Передати на розгляд судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 922/3369/19 Господарського суду Харківської області для розгляду касаційної скарги  арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 (за результатами перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 за результатами попереднього засідання та затвердження реєстру вимог кредиторів) та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 (за результатами перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 09.01.2020 про відсторонення арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. від виконання повноважень розпорядника майна та призначення розпорядником майна боржника у справі  арбітражного керуючого Тризну О.В.). 

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Я. Погребняк

Судді                                                                                                      В.В. Білоус

                                                                                                                  К. М. Огороднік