ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 390/1352/19(2-а/390/1/20)	
                                                                                          Суддя І інстанції Пасічник Д.І.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного інспектора з охорони навколишнього середовища Кіровоградської області відділу державного екологічного нагляду (контролю) ПЗФ, лісів та рослинного світу Тимків Віктора Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -  

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
-визнати дії держінспектора з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області відділу державного екологічного нагляду (контролю) ПЗФ, лісів та рослинного світу Тимків Віктора Вікторовича по винесенню постанови про накладення адміністративного стягнення №191953 від 10.09.2019 року незаконними.
- постанову  про накладення адміністративного стягнення №191953 від 10.09.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.65-1 КУпАП штрафу у розмірі 510 грн. та стягнення з ОСОБА_1 в якості спричиненої шкоди в розмірі 9779,38 грн. скасувати.
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга обґрунтована протиправністю винесеної відносно позивача постановою, з огляду на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП. Вказує на те, що спиляв декілька сухих стовбурів дерев.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач та третя особа просили відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
До судового засідання до суду надійшла заява Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про зміну сторони правонаступником.
Враховуючи те, що Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) є правонаступником Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області, яка ліквідована згідно постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2020 року №802 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції», колегія суддів вважає за необхідно здійснити процесуальне правонаступництво.
В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що Судом встановлено, що 06 вересня 2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області Тимків Віктором Вікторовичем було складено Протокол про адміністративне правопорушення № 191953, відносно ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу ОСОБА_1 06.09.2019 року о 13.00 год. спільно з ОСОБА_2 здійснювали незаконну порубку на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району без відповідного дозволу, лісорубного квитка, знищено 14 дерев сухостоїв, чим порушив ст. 69 Лісового кодексу України.
10.09.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області Тимків В.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення № 191953, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за яке передбачена відповідальність за ст. 65-1 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 65 Лісового Кодексу України використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.
Відповідно до ст. 66 Лісового Кодексу України громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності, а також за згодою власника в лісах приватної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.
Максимальні норми безоплатного збору дикорослих трав`яних рослин, квітів, ягід, горіхів, грибів тощо встановлюються органами виконавчої влади відповідно до цього Кодексу за поданням органу виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, погодженим з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями. У разі прийняття рішення про встановлення максимальних норм безоплатного збору дикорослих трав`яних рослин, квітів, ягід, горіхів, грибів тощо обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями таке рішення погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Громадяни під час здійснення загального використання лісових ресурсів зобов`язані виконувати вимоги пожежної безпеки в лісах, користуватися лісовими ресурсами, зазначеними у частині першій цієї статті, способами і в обсягах, що не завдають шкоди відтворенню цих ресурсів, не погіршують санітарного стану лісів.
Згідно із ст. 67 Лісового Кодексу України у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів:
1) заготівля деревини;
2) заготівля другорядних лісових матеріалів;
3) побічні лісові користування;
4) використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.
Законодавством України можуть передбачатися й інші види спеціального використання лісових ресурсів.
Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети.
Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно із ст. 69 Лісового Кодексу України Лісовий кодекс України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. 
Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами.
На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.
Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства.
Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Рішення про видачу або відмову у видачі спеціального дозволу на використання лісових ресурсів приймається протягом одного місяця з дня подання документів власником лісу або лісокористувачем.
Підставами для прийняття рішення про відмову у видачі спеціального дозволу є:
- прийняття в установленому порядку рішення про зміну поділу лісів на категорії, в межах яких знаходяться лісові ділянки, виділені для спеціального використання лісових ресурсів, або про виділення особливо захисних лісових ділянок;
- прийняття рішення про припинення діяльності лісокористувача;
- невстановлення лімітів використання лісових ресурсів або їх перевищення;
- недотримання встановленого порядку видачі спеціального дозволу на використання лісових ресурсів;
результати оцінки впливу на довкілля.
Спеціальний дозвіл на використання лісових ресурсів анулюється в разі:
- припинення права користування лісами з підстав, передбачених статтею 22 цього Кодексу;
- припинення права використання лісових ресурсів з підстав, передбачених статтею 78 цього Кодексу.
З аналізу викладеного вбачається, що, зокрема, використання лісових ресурсів, визначених у ст. 67 Лісового Кодексу України, можливе лише у порядку спеціального використання за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно. 
В свою чергу, згідно із ст. 65-1 КУпАП передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, а саме: знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вздовж берегів річок, каналів, навколо водних об`єктів, гідротехнічних споруд, на смугах відводу автомобільних доріг, залізниць та інших захисних лісових насаджень - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від семи до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
В даному випадку необхідною умовою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є встановлення факту здійснення порубки дерев на території Аджамської селищної ради Кіровоградської області за відсутності спеціального дозволу – лісорубного квитка або лісового квитка.
При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що стаття 69 Лісового Кодексу України в частині обов`язкової наявності спеціального дозволу – лісорубного квитка або лісового квитка для використання лісових ресурсів, визначених у ст. 67 Лісового Кодексу України, не ставиться у залежність від стану лісових ресурсів, а саме сухостою чи живої рослини.
В статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення наведено перелік джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення, до яких, зокрема, належать показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
В обґрунтування правомірності винесеної постанови відповідачем надано, зокрема пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно із яким підтверджується факт порубки сухостою дубу.
При цьому спеціального дозволу – лісорубного квитка або лісового квитка для здійснення таких дій ОСОБА_1 не надано.
Зазначені докази, у відповідності до ст. 251 КУпАП є належними, допустимими та такими, що в повній мірі підтверджують вину позивача, у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.65-1 КУпАП, у зв`язку з чим, постанова про накладення адміністративного стягнення № 191953 від 10.09.2019 року є законною та обґрунтованою.
Водночас, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо надання правової оцінки шкоди завданої незаконною порубкою дерев з боку ОСОБА_1 , оскільки зазначені вимоги є передчасними, в силу того, що відшкодування такої шкоди здійснюється за судовим рішенням у справі за повозом суб`єкта владних повноважень до ОСОБА_1 про відшкодування такої шкоди.
Колегія суддів зазначає, що право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №687/1539/16-а та від 4 лютого 2020 року у справі №320/7969/17.
Наразі докази звернення суб`єкта владних повноважень з таким позовом відсутні, що свідчить про відсутність порушеного права позивача в частині стягнення з нього відшкодування шкоди завданої незаконною порубкою дерев.
Втім, вказана судова помилка не призвела до невірного вирішення адміністративної справи.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2020 року –  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова