ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/250/21 Справа № 214/6129/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 березня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Нечаєва Л.Є. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривий Ріг, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 

провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП

В С Т А Н О В И В : 
       Вказаною постановою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. 
        ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 04 серпня 2020 року о 07 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем Нісан н.з. НОМЕР_1 по пр.-ту Миру на перехресті вул. Святогеоргієвська у м Кривий Ріг на дозволений зелений, здійснивши зупинку у третій смузі та під час початку руху та зміні напрямку не переконавшись в безпеці свого маневру допустила зіткнення з автомобілем Шевроле н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий здійснював поворот ліворуч та знаходився на перехресті, зіткнення трапилося передньою частиною автомобіля Нісан з правою боковою частиною автомобіля Шевроле. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завданий матеріальний збиток. 
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Нечаєв Л.Є. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  у своїй уточненій апеляційній скарзі просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що постанова про призначення експертизи була прийнята без їх участі як і оскаржувана постанова. Постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2020 року отримана захисником лише 11.01.2021 року. Про дату та час розгляду справи ОСОБА_1 не була повідомлена належним чином.
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.08.2020 року є виправлення часу скоєння правопорушення, в схемі ДТП не зазначено часу складання і має місце виправлення та невідповідність направлення руху транспортних засобів.
       Зазначає, що в матеріалах відсутні пояснення або свідчення іншого учасника дорожньо — транспортної пригоди ОСОБА_3 .
       Зауважує, що в матеріалах відсутній відеозапис з реєстратора, який знаходився в автомобілі ОСОБА_3 .
       Вказує на те, що ОСОБА_3 не може бути потерпілою особою в даному випадку, оскільки щодо нього також був складений протокол і він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
       На думку апелянта, суд першої інстанції при винесення постанови про призначення судової автотехнічної експертизи не звернув уваги на на зауваження адвоката Нечаєва Л.Є. з приводу того, що адвокат Тарнапович І.В., який захищає потерпілого ОСОБА_3 до 2016 року працював експертом в цій установі, тому висновок цієї експертизи не може бути визнаний належним доказом. 
       В суді апеляційної інстанції адвокат Нечаєв Л.Є. діючий в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу підтвердив викладені в її обґрунтування доводи та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.
       Потерпілий ОСОБА_2 та діючий в його інтересах адвокат Тарнапович І.В. у суді апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.
       Заслухавши доповідь судді, думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Враховуючи позицію апелянта, яка зводиться до того, що ОСОБА_1 та діючий в її інтересах адвокат Нечаєв Л.Є. не були присутні у судовому засіданні, а також те, що копію постанови апелянт отримав лише 11.01.2021 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
       Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       Ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       Однак, в порушення вищезазначених вимог закону, суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду об`єктивно не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.
       Згідно п. 2.3б правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
       Відповідно п. 1.3 правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
       Згідно п. 10.1 правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
       У відповідності до п. 16.1 правил дорожнього руху України, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.
       Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №105246 від 20 серпня 2020 року 04 серпня 2020 року о 07 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем Нісан н.з. НОМЕР_1 по пр.-ту Миру на перехресті вул. Святогеоргієвська у м Кривий Ріг на дозволений зелений, здійснивши зупинку у третій смузі та під час початку руху та зміні напрямку не переконавшись в безпеці свого маневру допустила зіткнення з автомобілем Шевроле н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий здійснював поворот ліворуч та знаходився на перехресті, зіткнення трапилося передньою частиною автомобіля Нісан з правою боковою частиною автомобіля Шевроле.
        Так, при винесенні оскаржуваного рішення, як на підставу для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд посилався на протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.08.2020 року за участю водія ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем Нісан н.з. НОМЕР_1 та водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем Шевроле н.з. НОМЕР_2 ; поясненнями ОСОБА_1 ; висновком експерта 19/104-17/1/4/398 від 13.11.2020 року, відповідно до якого виходячи з вихідних даних, які викладені в постанові про призначення експертизи та наданих матеріалах справи, в діях водія ОСОБА_1 по керуванню автомобілем «Nissan X-Trail» вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією, яка розглядається.
       Апеляційний суд вважає, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали не доводять вину ОСОБА_1 у порушенні п.п. 1.3, 10.1, 2.3б, 16.1 Правил дорожнього руху України з наступних підстав. 
       Так, суд першої інстанції посилаючись на п. 16.1 ПДР, вказуючи на те, що перехрестя де сталося ДТП було регульованим, тому що черговість проїзду визначається сигналами світлофора і вважається регульованим, а відтак знаки пріоритету не діють, не звернув уваги на те, що саме ОСОБА_1 їхала на зелений сигнал світлофора.
       Крім цього, відповідно до п. 16.5 ПДР у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід. 
       Також, відповідно до п. 16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. 
       Згідно п. 16.4 ПДР забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів. 
       В п.1.4 ПДР вказано, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. 
       Тобто саме водію ОСОБА_2 перекривав оглядовість транспортний засіб, який об`їжджала ОСОБА_1 та який знаходився на крайній лівій смузі зустрічного напрямку, а тому водій ОСОБА_2 взагалі не повинен був виконувати поворот ліворуч.
       Поза увагою суду першої інстанції залишилась і копія постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2021 року щодо ОСОБА_2 , якого було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вказаних обставин, а постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня 2021 року апеляційна скарга адвоката Тарнаповича І.В. діючого в інтересах ОСОБА_2 була залишена без задоволення, а постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2021 року залишена без змін. 
       Не може бути прийнятий до уваги і висновок експерта №19/104-17/1/4/398 від 13.11.2020 року в якості підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні, оскільки в матеріалах справи відсутній будь-який супровідний лист на підтвердження того, матеріали справи були надані експерту для проведення дослідження.
       Більш того, як вбачається з висновку експерта №19/104-17/1/4/398 від 13.11.2020 року при ознайомленні з наданими матеріалами справи та вихідними даними зазначеними в постанові про призначення експертизи, експертом було встановлено, що необхідні вихідні дані в матеріалах справи відсутні, що позбавляє експерта можливості визначити наявність або відсутність технічної можливості у водія ОСОБА_2 запобігти зіткненню з автомобілем “ Нісан н.з. НОМЕР_1 ” шляхом своєчасного виконання вимог п. 12.3 ПДР, а тому і дати оцінку відповідностей дій ОСОБА_2 не надавалось можливим.
       Апеляційний суд звертає увагу і на розбіжності в показах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на які посилаються як на вихідні дані для проведення вищевказаних експертиз, оскільки вони містять розбіжності щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.
       Так, із копії додаткових письмових пояснень ОСОБА_1 , які були нею надані 10.08.2020 та які не суперечать поясненням від 04.08.2020 року року випливає, що 04.08.2020 року о 17-20 годині вона рухалася на автомобілі Нісан н.з. НОМЕР_1 зі сторони 95-го кварталу в сторону пл.. Визволення по проспекту Миру. Вона рухалася по крайній лівій смузі, при цьому дорога мала 3 смуги руху. По переду їхав чорний джип, який включив сигнал лівого повороту, а вона увімкнула правий показник повороту. Її ніхто не пропускав. Вона зупинилася та чекала коли по правій смузі звільниться смуга. Був увімкнений зелений сигнал світлофора та вона розпочала маневр. З`явився автомобіль Шевроле, який повертав з крайньої лівої смуги з протилежного напрямку руху. Зіткнення сталося на перехресті. Удар в її автомобіль прийшовся в центр та праве крило. Інший автомобіль ударився в задні праві двері. 
       Водій ОСОБА_2 взагалі відмовився надавати пояснення на підставі ст. 63 Конституції України.
       Тобто, із аналізу вищезазначених пояснень неможливо в повній мірі встановити фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, швидкість руху транспортних засобів перед дорожньо-транспортною пригодою, розташування транспортних засобів до моменту та після їх зіткнення, механізм виконання самого маневру автомобілем Шевроле н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .
       З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до необгрунтованого висновку, що вказане експертне дослідження можна вважати повним та об`єктивним. 
       При цьому слід зазначити, що висновок експерта не є обов`язковим для суду та так само, як і будь-які інші докази у справі, оцінцюється судом за його внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що судом першої інстанції зроблено не було. 
       На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції формально підійшов до вирішення даної справи про адміністративне правопорушення та безпідставно прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
       З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки її вина у вчиненні даного правопорушення не доведена.
       На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

       Поновити адвокату Нечаєву Л.Є. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року.
       Апеляційну скаргу адвоката Нечаєва Л.Є. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  - задовольнити. 
       Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року- скасувати.
       Винести нову постанову, якою ОСОБА_1  визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.    

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          Г.П. Слоквенко