Провадження № 33/4820/44/21 
Справа № 686/24592/20 Головуюча в 1-й інстанції Данькова С. О. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2021 року м.Хмельницький

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Підлісного О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2020 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді трафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить  10 200 грн. (десять тисяч  двісті гривень)  з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. 
За постановою суду, 24.09.2020 року о 18 год. 05 хв. ОСОБА_1 в м. Хмельницькому, по вул. Пр.Миру, 78, в порушення п.2.9а ПДР України, керував транспортним засобом «Audi A6» номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Апелянт вказує, що судом були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки за станом здоров`я він не зміг з`явитися в судові засідання, чим позбавлено його права щодо виклику та допиту свідків, перегляду відеозапису, а також можливості подавати докази, заявляти клопотання про їх витребування, надавати пояснення. Крім того, судом не враховано, що інкриміноване йому правопорушення 01.07.2020 року віднесено до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за таке діяння, втратила чинність. А відтак, є усі підстави для закриття адміністративного провадження відносно нього. 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Підлісного О.В., на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відхиленню, з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено. 
Як убачається з матеріалів, розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , відомостей про направлення йому копії постанови місцевого суду від 08.10.2020 року матеріали справи не містять, а тому він не зміг своєчасно підготувати і подати апеляційну скаргу з поважних та незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, цей строк йому слід поновити. 
Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 416177 від 24.09.2020 року, з якого  слідує, що  24 вересня 2020 року о 18 год. 05 хв., в м. Хмельницькому, по вул. Пр.Миру, 78, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, за допомогою приладу Алкотест Драгер було проведено на місці зупинки транспортного засобу. Результат – 2,75 % проміле.
Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується даними роздруківки приладу «Drager Alkotest 7510» від 24.09.2020 року, чек № 110 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат обстеження – 2,75 %.(а.с. 3,4).
З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 , в їх присутності, погодився, на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". Результат тесту показав 2,75 % проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, засвідчивши згоду власноручним підписом.
З дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, в ході розмови було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння. На місці зупинки, у присутності двох свідків, ОСОБА_1 такий огляд пройшов, результат – 2,75 % проміле, з яким він погодився, від проведення огляду в медичному закладі відмовився. 
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та захисника про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції, ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачала настання адміністративної відповідальності у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, з огляду на наступне.
Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.
При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.
Твердження апелянта про те, що суд незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення без його участі, чим порушено право ОСОБА_1 на захист, є безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вказана дата, час розгляду справи, назва суду, його адреса, під якою у протоколі наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його з місцем та часом розгляду справи. Розгляд справи відбувся саме у цей день, а з часу фіксації правопорушення у нього було достатньо часу для підготовки до свого захисту та забезпечення права на справедливий судовий розгляд у розумні строки з його участю, проте останній до суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. 
А тому, немає підстав вважати, що було порушено право, останнього, на захист, зокрема, на безпосередню участь в судовому засіданні та на правову допомогу. 
Окрім того, в процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 , як апелянту, надано право давати пояснення, заявляти клопотання, брати безпосередню участь у судому засіданні, користуватися правовою допомогою, збирати і подавати суду докази на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свої права в апеляційній інстанції він реалізовував, скориставшись правовою допомогою. 
Його захист здійснював захисник Підлісний О.В., під час апеляційного розгляду, який давав пояснення та надавав докази на підтвердження доводів апеляційної скарги, виконував інші дії відповідно до укладеної із ОСОБА_1 угоди, а тому право на участь в судовому засіданні та на захист його інтересів поновлено в апеляційній інстанції.
Інші посилання апеляційної скарги, не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення, оскільки підтверджуються дослідженими апеляційним судом матеріалами справи.
Невизнання ним своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.
Істотних порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, які б стали підставою для скасування постанови, відсутні.
Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.
Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя- 

п о с т а н о в и л а :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2020 року. 
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                         Л.М. Кулеша