Ухвала                                                       
 
24 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 207/956/19
провадження № 61-9965св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого   -	Ступак О. В. (суддя-доповідач),	 	
суддів:	Гулейкова І. Ю.,                	Погрібного С. О.,                                   	
                                  Усика Г. І.,                                          Яремка В. В.,                                       
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», 
третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П.,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (далі - АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз»), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), про зобов`язання вчинити певні дії.
 
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , та споживачем природного газу за вказаною адресою.
 
У грудні 2017 року у будинку на АДРЕСА_2 встановлено загальнобудинковий лічильник газу, за показами якого нараховувалася плата за споживання природного газу для позивача. Надалі цей лічильник газу демонтований представниками відповідача і нарахування оплати за спожитий газ здійснювалося за середніми нормами споживання. Лічильник газу встановлений відповідачем незаконно, без погодження із ним та управляючої компанії, на утриманні якої знаходиться вказаний будинок та без наявних у відповідача документів.
 
На численні вимоги позивача про встановлення індивідуального лічильника газу відповідач відмовляв у встановлені такого лічильника та посилався на законність своїх дій щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу, проте позивач від встановлення індивідуального лічильника не відмовлявся та вважає, що його права, як споживача комунальних послуг, порушені, а саме: неправильно визначені об`єми спожитого ним природного газу.
 
Із урахуванням наведених обставин, позивач просив суд зобов`язати відповідача перерахувати фактичний об`єм споживання природного газу за нормами, встановленими Кабінетом Міністрів України, за відповідні періоди часу.
 
Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 рокупозов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» здійснити перерахунок об`ємів природного газу у квартирі АДРЕСА_1 , за грудень 2017 року, січень-липень 2018 року за нормою споживання 5,4 м. куб у місяць на одну людину.Зобов`язано АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» здійснити перерахунок об`ємів природного газу у квартирі АДРЕСА_1 , за серпень-грудень 2018 року, січень-березень 2019 року за нормою споживання 5,39 м. куб у місяць на одну людину. Стягнуто з АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.
 
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені вимоги обґрунтовані та підтверджені належними доказами, наявні правові підстави, передбачені, у тому числі й статтею 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», для їх задоволення. Саме на відповідача покладений обов`язок встановлення лічильників газу. Відмова відповідача встановити індивідуальні лічильники споживачам суперечить вимогам законодавства, порушує права позивача. Обраний позивачем спосіб захисту його прав відповідає вимогам статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року апеляційну скаргу АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» задоволено. Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що встановлення загальнобудинкового вузла обліку у будинку здійснено відповідачем відповідно до вимог чинного на момент такого встановлення законодавства. Суд першої інстанції помилково послався на положення постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності лічильників газу», оскільки вказана постанова скасована рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2018 року у справі № 826/2507/18, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року.  
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційних скарг та позиції інших учасників справи
 
У липні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд в оскаржуваній постанові не врахував правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц. 
У липні 2020 року від АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому заявник просить відхилити касаційну скаргу та залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що постанова суду апеляційної інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи касаційної скарги є безпідставними та такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні заявником законодавства України. Посилання заявника у касаційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 (провадження № 14-347цс18) є необґрунтованими, оскільки обставини справи у зазначеній справі та у цій справі не є тотожними.  
 
У серпні 2020 року від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому заявник просить відхилити указану касаційну скаргу та залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Заявник зазначає, що за умови наявності за адресою позивача загальнобудинкового вузла обліку природного газу, за показаннями якого відповідач із грудня 2017 року здійснює облік спожитого природного газу, відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача з грудня 2017 року здійснювати перерахунок оплати за спожитий обсяг природного газу відповідно до норм споживання природного газу для населення у разі відсутності газових лічильників.
 
Позиція Верховного Суду
 
Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у справі.
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільну справу № 212/5836/17 (провадження                  № 61-15223св19).
 
Постановляючи вказану ухвалу, Верховний Суд у справі, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, виходив із наявності підстави, передбаченої частиною третьою статті 403 ЦПК України.
 
Передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільну справу № 212/5836/17 (провадження № 61-15223св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходив із наявності підстав для відступлення (конкретизації) правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 (провадження № 14-347цс18), а саме у частині висновків про те, що пропозиція газорозподільної організації щодо врегулювання відносин зі встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладення відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Зокрема, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначала, що положеннями нормативно-правових актів України, які регулюють відносини між газорозподільними організаціями та споживачами природного газу, встановлена послідовність дій при визначенні газорозподільними організаціями обсягів спожитого природного газу, яка ставиться у залежність від наявності/відсутності забезпечення споживачів лічильниками газу (як індивідуальними, так і загальнобудинковим). Для правильного вирішення спору у аналогічних категоріях справ необхідно з`ясувати час встановлення загальнобудинкового лічильника обліку та дотримання сторонами наведених умов. У разі не встановлення у споживачів індивідуальних лічильників обліку газу дії газорозподільної організації щодо визначення обсягів спожитого природного газу до 01 січня 2021 року на підставі показників загальнобудинкового лічильника обліку газу, який встановлений із дотриманням положень законодавства, чинного на момент такого встановлення, є правомірними та не суперечать вимогам Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». 
 
Враховуючи зазначене, вбачається, що оскаржуване судове рішення у цій справі та судове рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухваленні у подібних правовідносинах.
 
За змістом пункту десятого частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
 
Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 212/5836/17.
 
ПОСТАНОВИВ: 
 
Зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», про зобов`язання вчинити певні дії до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 212/5836/17.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Головуючий	О. В. Ступак	
 	 	
Судді	І. Ю. Гулейков 	
 	 	
 	С. О. Погрібний 	
 	 	
 	Г. І. Усик	
 	 	
 	В. В. Яремко