Справа № 991/196/20
Провадження 1-кп/991/2/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

20 січня 2021 року                                                                        м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого                                 ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання                   ОСОБА_4 ,
за участі:
прокурора                                    ОСОБА_5 
обвинувачених                   ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
        ОСОБА_9 
       (у режимі відеоконференції),
 
захисників                 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , 
                ОСОБА_12 ,         ОСОБА_13 , ОСОБА_14 
        ОСОБА_15 , ОСОБА_16 

представника юридичних осіб, 
щодо яких здійснюється провадження
ТзОВ «Енергія-Новий Розділ», 
ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ»         ОСОБА_17 .

Представника потерпілого 
ПАТ «Національна акціонерна 
компанія «Нафтогаз України»                 ОСОБА_18 
               
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про накладання грошового стягнення у кримінальному проваджені, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 52018000000000856 від 06 вересня 2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України; 
ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України; 
ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України; 
ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
20 січня 2021 року, прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , в судовому засіданні в кримінальному провадженні № 52018000000000856 від 06 вересня 2018 року заявлено клопотання про накладення грошового стягнення на обвинуваченого ОСОБА_9 . 
В обґрунтування заявленого клопотання, прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_9 , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, заздалегідь (в день судового засідання) не повідомив суд про свою неявку в судове засідання 14 січня 2021 року, а лише обмежився наданням листка непрацездатності, який по своїй суті не підтверджує поважні причини неприбуття особи на виклик встановлені приписами ст. 138 КПК України. Також зазначив, що ОСОБА_9 , на той час не надано доказів, які об`єктивно унеможливлювали з`явитись на виклик до суду, а факт захворювання сам по собі не є поважною причиною неприбуття в судове засідання. У зв`язку з необхідністю стимулювання обвинуваченого ОСОБА_9 належним чином виконувати його процесуальні обов`язки, просив клопотання задовольнити та накласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , грошове стягнення у вигляді 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Звернув увагу на процесуальний обов`язок завчасно повідомляти суд, який був порушений обвинуваченим. 
Захисник ОСОБА_15 проти задоволення клопотання про накладення грошового стягнення заперечував, вказавши, що причина неявки обвинуваченого 14 січня 2021 року є поважною, в розумінні ст. 138 КПК України, та як тільки він отримав електронною поштою повідомлення з підтверджуючими документами від ОСОБА_9 про перебування останнього на лікарняному, одразу подав їх до суду. Вважав, що ОСОБА_9 на належному рівні виконує покладені на нього процесуальні обов`язки встановлені КПК України. У зв`язку з чим, просив у задоволенні заяви про накладання грошового стягнення відмовити. 
Захисник ОСОБА_10 проти задоволення клопотання про накладення грошового стягнення заперечував, зазначивши, що за версією сторони обвинувачення, сторона захисту зайняла позицію щодо затягування розгляду справи шляхом неявки в судові засідання, але треба враховувати, що на території України встановлено карантин та запровадженні обмежувальні протиепідемічні заходи, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19. У зв`язку з чим, просив у задоволенні заяви про накладання грошового стягнення відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_9 проти задоволення клопотання про накладення грошового стягнення заперечував, зазначивши, що мав контакт з особою, хворою на Covid-19, за наслідками чого перебував на лікарняному з 24 грудня 2020 року по 18 січня 2021 року та не мав можливості з`явитись у судове засідання 14 січня 2021 року. У зв`язку з чим, просив у задоволенні заяви про накладання грошового стягнення відмовити. 
Захисник ОСОБА_19 проти задоволення клопотання про накладення грошового стягнення заперечував, вказавши, що в ч. 1 статті 139 КПК України зазначено, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення. В цьому випадку обвинувачений ОСОБА_9 повідомив суд про причину неприбуття в судове засідання, надавши підтверджуючий документ. У зв`язку з чим, просив у задоволенні заяви про накладання грошового стягнення відмовити. 
Захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 проти задоволення клопотання про накладення грошового стягнення заперечували та просили у задоволенні заяви про накладання грошового стягнення відмовити.
Розглядаючи клопотання прокурора  ОСОБА_5  про накладання грошового стягнення на обвинуваченого  ОСОБА_9 , суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 144 КПК України грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків. 
       Зі змісту даного положення вбачається, що грошове стягнення накладається не за будь-яке невиконання процесуальних обов`язків, а лише у випадках, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КПК України якщо обвинувачений, який був у встановленому цим кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення.
Разом із тим, положення ст. 138 КПК України вказують поважні причини неприбуття особи на виклик: п.5 даної статті вказує, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку із лікуванням, за умови неможливості залишити тимчасово цей заклад.
19 січня 2021 року на запит суду від КНП «2-а міська поліклініка м. Львова» надійшов лист № 49, в якому лікувальний заклад зазначив, що ОСОБА_9 сімейним лікарем ОСОБА_20 був виданий листок непрацездатності № 706464 з 11 грудня 2020 року по 23 грудня 2020 року з приводу ізоляції від Covid-19 у зв`язку з контактом із хворою на Covid-19 дружиною, з 24 грудня 2020 року по 18 січня 2021 року ОСОБА_9 лікувався амбулаторно з приводу негоспітальної лівобічної пневмонії, що підтверджується листком непрацездатності АЛБ № 707169 від 24 грудня 2020 року. Лікар вказав, що ОСОБА_9 не міг бути присутнім в судовому засіданні 14 січня 2021 року. 
Таким чином, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_9 в судове засідання 14 січня 2021 року не з`явився з поважної причини, що підтверджується листом лікувального закладу. 
Щодо невиконання передбаченого ч.7 ст. 42 КПК України процесуального обов`язку заздалегідь повідомити суд у разі неможливості прибути на виклик, суд вважає, що в цьому випадку відсутність завчасного повідомлення також обумовлюється зазначеною хворобою, і в цьому випадку вважає несправедливим накладання грошового стягнення з цієї причини. 
Дослідивши зміст клопотання, заслухавши пояснення сторін та надані суду письмові докази, колегія суддів вважає, що оскільки обвинувачений ОСОБА_9 у відповідності з положеннями ст. 138 КПК України з поважної причини не з`явився в судове засідання 14 січня 2021 року, що підтверджується листом лікувального закладу, то клопотання прокурора ОСОБА_5 про накладання грошового стягнення задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 36, 42, 131, 132, 139, 144, 145, 323, 369-372, 392 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про накладання грошового стягнення – відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя:                                                 ОСОБА_1 

Судді:                                                   ОСОБА_2  

                                                                ОСОБА_3