ПОСТАНОВА 
Іменем України

28 січня 2021 року                                                                         м. Кропивницький

справа № 343/1130/20
провадження № 22-ц/4809/212/21 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І., 
учасники справи:
позивач – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Долинського районного Кіровоградської області області від 28 вересня 2020 року у складі судді Кнурова О.А.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У липні 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 30.03.2011.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ними договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. 
14.06.2018 відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», (скорочена назва – АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості і зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 08 червня 2020 року заборгованість склала 14 090,99 грн., що складається: 10 339,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 604,71 грн. - нарахована пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина) згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 647,19 грн. - штраф (процентна складова) згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2020 року позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», заборгованість по наданому кредиту в сумі 10339,07 грн, а також судовий збір в сумі 1542,32 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості по пені та штрафу, і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в повному обсязі.
Вважає, що рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог, прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідачем було підписано анкету-заяву від 30.03.2011 та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 30.03.2011. Зокрема, на вказану довідку суд уваги не звернув.
Зазначає, що нарахування пені та штрафу передбачено умовами договору, про що зазначено в довідці про умови кредитування від 30.03.2011, тому помилковим є висновок суду про неправомірну вимогу банку про стягнення пені та штрафу.
Вказує, що судом фактично звільнено відповідача від відповідальності за невиконання його умов у вигляді нарахування пені та штрафу всупереч вимогам договору та норм Цивільного кодексу України, чим допущено порушення норм матеріального та процесуального права і є підставою для зміни рішення.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» на підставі Анкети-заяви ОСОБА_1 від 30.03.2011 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, було відкрито рахунок та надано кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 19).
До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанк» у редакції, що діяла на момент підписання заяви. (а.с. 21-44).
В матеріалах справи міститься розрахунок суми заборгованості, наданий представником позивача (а.с.7-13).
З розрахунку заборгованості проведеним АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 08 червня 2020 року вбачається, що заборгованість склала 14 090,99 грн., що складається: 10 339,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 604,71 грн. - нарахована пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина) згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 647,19 грн. - штраф (процентна складова) згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення тіла кредиту, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Частиною 1 статті 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону, фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.
Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення неустойки (штрафу та пені), колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.
Обґрунтовуючи право вимоги, позивач посилається на анкету-заяву від 30.03.2011 та підписану відповідачем довідку про умови кредитування від 30.03.2011.
Вказану довідку про умови кредитування від 30.03.2011 суд першої інстанції належним чином не оцінив, хоча Верховний Суд вже звертав увагу на такі обставини, зокрема, у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 382/327/18-ц, провадження № 61-21994св19.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 1 ст.3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість,  добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
У п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», що прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.
У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 зроблено висновок, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Оскільки, звертаючись до суду, позивач просив стягнути з відповідачки і пеню, і штраф посилаючись на невиконання нею грошового зобов`язання у строк, то суд, встановивши наявність підстав для стягнення неустойки, повинен сам визначити вид застосовуваної відповідальності боржника (пеню або штраф).
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення пені, та задовольнити стягнення штрафів, що відповідає вимогам розумності, виваженості й справедливості. Тож стягнення з відповідача на користь позивача поряд з штрафами пені призведе до притягнення позивача до подвійної відповідальності за одне й те ж порушення умов кредитного договору, що суперечитиме ст. 61 Конституції України.
Такі правові висновки відповідають усталеній практиці Верховного Суду, викладеній у постановах: від 13 лютого 2019 року у справі № 216/2813/15 (провадження № 61-38341св18), від 13 лютого 2019 року у справі № 523/17197/15-ц (провадження № 61-24792св18), від 13 лютого 2019 року у справі № 2-884/10 (провадження № 61-24993св18) та іншими.
З урахуванням стимулюючої ролі неустойки, справедливим буде стягнення штрафу, який визначається за формулою, яка вказана у довідці (а.с.20) про умови кредитування від 30 березня 2011 року, а саме: 500 грн + 5 % суми заборгованості по кредиту, що становить (10339,09 х 5% = 516,95) + 500 = 1016,95 грн.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).
Враховуючи викладене, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню в частині стягнення штрафу в розмірі 1016,95  грн.
Судові витрати понесені відповідачем документально підтверджуються в матеріалах справи: за подачу позовної заяви в розмірі 2102,00 грн, за подачу апеляційної скарги в розмірі 3153,00 грн (а.с. 6; а.с.100).
Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 341,57 грн із розрахунку: 14090,99 грн (заявлені вимоги): 1016,95 грн (задоволені позовні вимоги) = 7,2% від 5254 грн сплаченого судового збору = 378,28 грн.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині, що оскаржується з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з боржника на користь банку 1016,95 грн  штрафу та відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення пені та штрафу скасувати та ухвалити нове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 1016 гривень (одна тисяча шістнадцять) 95 копійок штрафу.
Відмовити АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» у задоволенні вимоги про стягнення пені.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 378 гривень (триста сімдесят вісім) 28 копійок в рахунок компенсації судового збору.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                 А.М. Головань
Судді                                                                                         О.Л. Карпенко
                                                                                С.І. Мурашко