Головуючий І інстанції: С.М. Глазько

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 р. 	Справа № 480/1694/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.2020, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021 по справі № 480/1694/20
за позовом            ОСОБА_1  
до           Головного управління Національної поліції в Сумській області                  
про стягнення грошової компенсації,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач), в якому просив суд:
- стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за 45 днів основної та додаткової невикористаної відпустки за 2019 рік в сумі 17343,00 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.20 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити  позовні вимоги, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив,  що судом першої інстанції помилково застосовані норми пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260, оскільки на думку позивача ними не врегульовано спірні правовідносини та  підлягає застосуванню  трудове законодавство,  а саме : Кодекс законів про працю України ч. 1 ст. 83 та Закон України "Про відпустки"  ч.1 ст 24, що  перебачає грошову компенсацію за основну та додаткову невикористану відпустки  за минулі роки, а не рік звільнення зі служби.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, наказом від 10.01.2020 № 7 о/с відповідно до пункту 2 (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільнено зі служби в поліції старшого сержанта поліції - ОСОБА_1 на  підставі рапорту ОСОБА_1 від 05.12.2019 та свідоцтва про хворобу Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області" від 28.12.2019 № 39 (а.с.12).
Як вбачається з листа Головного управління національної поліції в Сумській області від 24.02.2020 №12/П-6зі (а.с.10), позивачем на момент звільнення зі служби була невикористана щорічна чергова основна оплачувана відпустка у кількості 30 календарних днів та додаткова оплачувана відпустка за стаж служби у кількості 15 календарних днів.
Також у вказаному листі відповідач зазначив, що позивач не має права на грошову компенсацію за вказану невикористану відпустку, оскільки відповідно до ст. 93 Закону України "Про Національну поліцію України" та п.8 розділу III наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", виплата грошової компенсації передбачена виключно за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції.
Не погодившись із розрахунком, проведеним відповідачем при звільненні, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що питання виплати грошової компенсації за невикористану частину відпустки поліцейським, які звільняються, врегульовані нормами пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260, згідно до яких виплата грошової компенсації передбачена виключно за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Закон України "Про національну поліцію" визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. За поліцейськими, які тимчасово проходять службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Поліцейські, відряджені до інших органів державної влади, установ, організацій та прикомандировані відповідно до цього Закону, отримують грошове забезпечення, враховуючи посадовий оклад за посадою, яку вони займають в органі, установі чи організації, до якої вони відряджені, а також інші види грошового забезпечення, визначені цим Законом. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260.
Так, положення Порядку № 260 визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Пунктом 3 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 8 розділу ІІІ установлено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.
Отже, компенсація за невикористані відпустки за попередні роки, не за рік звільнення, поліцейським при звільненні відповідно до приписів Порядку № 260 не передбачена.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 року по справі № 818/1276/17.
Таким чином, враховуючи, що рік звільнення позивача – 2020, підстави для нарахування і виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку у 2019 відсутні.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на положення КЗпП України, оскільки за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Так, спеціальними нормами, що регулюють правовідносини позивача із відповідачем щодо питань виплати грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні є Закон України "Про Національну поліцію" № 580-VIII, Порядок № 260.
Питання виплати грошової компенсації за невикористану частину відпустки поліцейським, які звільняються, врегульовані нормами пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260, які є спеціальними за своєю правовою природою та саме зазначені норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що  спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Національну поліцію" № 580-VIII, Порядок № 260,  які є спеціальними за своєю правовою природою та саме зазначені норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а відтак позивач не має права на грошову компенсацію за вказану невикористану відпустку у 2019 році. 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 по справі № 480/1694/20  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.С. Чалий    І.М. Ральченко