Справа № 466/9562/19                                Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 22-ц/811/3298/20                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія: 44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 лютого 2021 року  Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П., 
секретаря: Симець В.І.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ФОП  ОСОБА_1 –  ОСОБА_2  на рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовною заявою (уточнена 18.06.2020 року) до ФОП ОСОБА_1 в якому просила стягнути заподіяну шкоду в сумі 62 080,70 грн. та судові витрати.
В обґрунтування даного позову вказувала на те, що 10.08.2018 між позивачем та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди приміщення, що є її власністю, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 26,4 м2 , цільове призначення приміщення – проведення торгівельної діяльності. Вказує на те, що ФОП ОСОБА_1 з 10.08.2018р. здійснювала свою діяльність у приміщенні, при цьому з 10.08.2018р. по 10.10.2019р. не виконувала умов договору та не сплачувала орендної плати, що встановлено Шевченківським районним судом м. Львова, під час винесення рішення у справі №465/3565/19 від 08.11.2019р., в результаті чого, договір оренди було розірвано. Звертає увагу на те, що ФОП ОСОБА_1 використовуючи електричну енергію не сплачувала за спожиту електричну енергію з 10.08.2018р. по 05.10.2018р., внаслідок чого виникла заборгованість, тому 05.10.2018р. було припинено електропостачання до орендного приміщення. Проте, ФОП ОСОБА_1 самовільно, під`єдналася до мережі електропостачання, тим самим пошкодивши майно, а саме обліковий пристрій (лічильник) та незаконно користувалась електроенергією, тобто здійснила порушення, що зафіксовано Актом про порушення виданого Львівобленерго на власника приміщення. Враховуючи вимогу листа Львівобленерго №30-01087 від 08.04.2019р., про оплату недорахованої електричної енергії в розмірі 22 077 грн. 40 коп., що являється наслідком вчинення протиправних дій, саме ФОП ОСОБА_1 , оскільки лише вона мала доступ до лічильника та вчинила такі дії.
Крім того, зазначала, що відповідно до п.1.3 договору оренди приміщення, строк оренди приміщення: з 10 серпня 2018 року до 10 серпня 2021 року. Згідно п.3.2 орендар може здійснювати ремонт, реконструкцію, переобладнання та інші зміни приміщення без попередньої письмової згоди Орендодавця. В матеріалах справи наявне попередження про заборгованість ФОП ОСОБА_1 до ЛКП «Центральне» за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 37, відповідно до договору між ЛКП «Центральне» та ФОП ОСОБА_1 . Крім того, звертає увагу на те, що відповідно до п.4.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання. ОСОБА_1 у справі №465/3565/19 про розірвання договору оренди, стягнення орендної плати визнала частково, та не заперечила щодо припинення оренди магазину за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, ОСОБА_1 не виконала вимогу щодо звільнення магазину та сплати платежів відповідно до укладених договорів з ЛКП «Центральне», «Захід-Холдінг» та ОДСОКЦ, висловлену в рекомендованому листі від 16.11.2019р. Враховуючи те, що згідно п.4.1 договору, договір залишається чинним до повного виконання сторонами всіх зобов`язань, просить стягнути з відповідача орендну плату з 16.11.2019р. по 16.06.2020р., тобто за вісім місяців в сумі 16 000 грн; плату за знищене майно: електролічильник та здійснення робіт по встановленню електролічильника, в тому числі оплати проектно-кошторисної документації в сумі 24 003,30 грн. Загальна сума заподіяної шкоди, в тому числі сплати орендної плати з 16.11.2019р. по 16.06.2020р., становить 62 080,70 грн. Просила позов задовольнити.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22 жовтня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ФОП ОСОБА_1  (зареєстрована адреса: АДРЕСА_2 ; проживає: АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3  (проживає: АДРЕСА_4 ; ІПН НОМЕР_2 ) суму заподіяної майнової шкоди у розмірі 22 077,40 грн.
Стягнути з ФОП ОСОБА_1  (зареєстрована адреса: АДРЕСА_2 ; проживає: АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3  (проживає: АДРЕСА_4 ; ІПН НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у сумі 768,40 грн.
У задоволені решти вимог – відмовлено.
Вказане рішення суду оскаржив представник ФОП ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що ФОП ОСОБА_1 не мала доступу до електролічильника, в нежитловому приміщенні котре вона орендувала його не було. Лічильник на електроенергію знаходився в піді їзді, та закривався на ключ. Ключ позивачка не надавала ФОП ОСОБА_1 . Окрім цього стверджує, що ФОП ОСОБА_1 приймаючи магазин в оренду, навіть не знала де знаходиться електролічильник і в якому він стані.
Також звертає увагу на те, що укладаючи договір оренди сторони не вказували, що плату комунальних послуг має здійснювати орендар. Згідно договору оренди на орендаря покладався обов`язок по сплаті орендної плати, і аж ніяк не оплати комунальних послуг.
Враховуючи наведене просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.
Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано об`єктивні та переконливі доказів на підтвердження факту заподіяння йому матеріальної шкоди в розмірі 22 077,40 грн. у причинному зв`язку з діями відповідача.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Матеріалами справи та судом встановлено, що 10 серпня 2018 року між ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди нежитлового приміщення (магазину) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 26,4 кв.м., строком до 10 серпня 2021 року та орендною платою 2 000,00 грн. на місяць.
Згідно Акту про порушення Львівобленерго від 04 березня 2019 року в нежитловому приміщенні (магазині) за адресою: АДРЕСА_1 відключено електропостачання у зв`язку із неоплатою послуг електричної енергії.
Згідно протоколу №032657-а засідання комісії Львівських МЕМ ПрАТ «Львівобленерго» від 5 квітня 2019 року розглянуто акт про порушення №032657 від 04 березня 2019 року та прийнято рішення про визначення обсягу та вартості недорахованої електричної енергії та збитків внаслідок порушення споживачем «Правил роздрібного ринку електричної енергії».
Відповідно до розрахунку обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії та збитків (недоврахованої вартості послуг з розподілу) за період з 05.10.2018 року до 04.03.2019 року становить 22 077,40 грн. 
01 березня 2019 року Львівське комунальне підприємство «Центральне» винесено попередження про заборгованість за експлуатаційні витрати ФОП ОСОБА_1 , яка становить 114,04 грн. 
Статтею 714 ЦК України передбачено, що споживач (абонент) зобов`язується дотримуватись передбаченого договором режиму використання прийнятих енергетичних ресурсів.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).
Частиною 1 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (ч. 2 ст. 22 ЦК України).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність в нежитловому приміщенні (магазині) за адресою: АДРЕСА_1 , з 10.08.2018р.
Відповідно до Акту про порушення Львівобленерго від 04 березня 2019 року в нежитловому приміщенні (магазині) за адресою: АДРЕСА_1 відключено електропостачання у зв`язку із неоплатою послуг електричної енергії.
Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 листопада 2019 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 06.10.2020 року, позовну заяву ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1 про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати задоволено. Розірвано договір оренди нерухомого майна (магазину) від 10.08.2018 року, укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою Підприємцем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто із фізичної особи Підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість (орендну плату за період з 10.08.2018 року по 10.10.2019 року) в розмірі 28 000 грн. та судовій збір в розмірі 768,40 грн.
Вказаним рішенням встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність у приміщенні позивачки, доступ до предмету оренди та фактичне його використання у неї було.
Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 використовувала приміщення позивачки на підставі договору оренди від 10.08.2018 року, та користувалась наданими комунальними послугами, даний договір було розірвано 08 листопада 2020 року рішенням суду, а також те, що порушення правил користування електричною енергією було встановлено Актом Львівобленерго від 04.03.2019 року, то суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про завдання позивачу матеріальної шкоди в розмірі 22 077, 40 грн.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Доводи апеляційної скарги жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу останніх слід залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 жовтня 2020 року залишити без змін.
Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, п.1 ч.1 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника ФОП  ОСОБА_1 –  ОСОБА_2  на рішення – залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 жовтня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 19 лютого 2021 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.