УХВАЛА

18 березня 2021 року 
Київ
справа №120/1505/20-а
адміністративне провадження №К/9901/8682/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Пасічник С.С. перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №120/1505/20-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЕНЗИМ-АГРО» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Зі змісту матеріалів касаційної скарги, а також судових рішень, ухвалених у даній справі судами попередніх інстанцій, та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЕНЗИМ-АГРО" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року позов задоволено; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 31 січня 2020 року №0000250515 та №0000260515.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області задоволено повністю; рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЕНЗИМ-АГРО".

За результатами розгляду заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 27 січня 2021 року останню задовольнив; свою постанову від 11 листопада 2020 року у справі скасував та прийняв нове рішення, яким апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишив без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року - без змін.

12 березня 2021 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Вінницькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №120/1505/20-а, в якій контролюючий орган, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення, посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) й на те, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі №2а-7523/10/1270, від 10 квітня 2019 року у справі №813/8070/14, від 20 лютого 2020 року у справі №815/6834/15, від 30 січня 2020 року у справі №127/2-а-4944/11, від 10 вересня 2019 року у справі №826/9966/18, від 26 березня 2019 року у справі №0870/3891/12 та від 02 квітня 2019 року у справі №826/14331/13-а.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Стаття ж 330 КАС України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

При цьому згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Отже зміст наведених положень процесуального закону свідчить про те, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, в касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Водночас й частина третя статті 334 КАС України визначає, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Згідно з приписами статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Наведені положення процесуального закону дають підстави вважати, що суд касаційної інстанції може відкрити касаційне провадження виключно у випадках, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, зазначених скаржником у касаційній скарзі. При цьому мотиви особи, що подає касаційну скаргу, щодо незгоди з судовим рішенням мають бути викладені з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при формуванні відповідного висновку. Скаржнику слід чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанції було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник не вказує, які саме норми матеріального права неправильно застосовані та/або які норми процесуального права порушені судом апеляційної інстанції (застосовані інакше, ніж Верховним Судом у зазначених постановах), натомість наводить лише окремі витяги з постанов Верховного Суду.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із позицією апеляційного суду у частині наявності підстав для задоволення заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, та переоцінки обставин, з яких виходив останній при ухваленні свого рішення. Однак, такі доводи (без посилання на конкретні норми права (пункт, частину, статтю), які неправильно застосовані судом при формуванні відповідного висновку) не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відтак, наведені скаржником обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення не свідчать про виконання ним положень частини четвертої статті 328 КАС України, що виключає підстави для оцінки касаційної скарги як такої, що відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №120/1505/20-а повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

...........................

С.С. Пасічник,
Суддя Верховного Суду