КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 758/4173/20	
Провадження № 33/824/382/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Зубець Ю.Г.
Доповідач: Трясун Ю.Р. 
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
14 січня 2021 року                                                                                   місто Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу представника Бірюкової Олени Миколаївни в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2020 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - 
 
за участю особи, щодо якої провадження закрите	 	  ОСОБА_2 ,	
потерпілого	 	ОСОБА_1 	
представника	 	Бірюкової О.М. 	
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від           03 липня 2020 року провадження по справі відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
 
Відповідно до протоколу серії ДПР18 № 073594 від 19 березня         2020 року, ОСОБА_2 19 березня 2020 року близько 10 год. 40 хв. на перехресті вул. Набережно-Рибальська та Електриків в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Chevrolet», з номерним знаком НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Kia» з номерним знаком НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Суд закрив провадження у справі, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на порушення  ОСОБА_2           п. 13.1ПДР України. 
 
В апеляційній скарзі представник потерпілого просить скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2020 року, постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Одночасно апелянт ставить питання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що вона його пропустила із поважних причин.
Представник зазначає, що потерпілого ОСОБА_1 жодно разу в судове засідання не викликали, копію оскаржуваного рішення він не отримував, а про його існування йому стало відомо 05 листопада 2020 року в управлінні поліції, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції є необ`єктивною, судом було неповно з`ясовано обставини справи, а висновки суду не відповідають схемі місця ДТП.
Щодо фактичних обставин справи, то представник пояснює, що ОСОБА_1 їхав у середній смузі руху в північному напрямку, маневрів не здійснював та не змінював смугу руху. Всі автомобілі зупинились перед перехрестям чекаючи дозволяючого сигналу світлофора, при цьому автомобіль «Kia» під керуванням ОСОБА_1 стояв у середній смузі руху, а автомобіль «Chevrolet» під керуванням ОСОБА_2 у крайній лівій та перед ним ще стояли 2 чи 3 автомобілі. Після увімкнення дозволяючого сигналу світлофора перший автомобіль, що стояв у крайній лівій смузі увімкнув показчик лівого повороту, у зв`язку з чим, автомобіль «Chevrolet» на великій швидкості здійснив маневр перелаштування у середню смугу руху та «підрізаючи» автомобіль «Kia» в`їхав в нього. 
Як зазначає апелянт, ОСОБА_1 намагався уникнути зіткнення, тому змушений був змінити рух свого автомобіля в сторону крайньої правої смуги.
Представник вказує, що причиною ДТП є невідповідність дій водія «Chevrolet» ОСОБА_2 п. п. 10.1, 10.3, 13.1 ПДР України.
 
Дослідивши доводи клопотання представника про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин. 
Так в матеріалах справи відсутні відомості про отримання       ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 03 липня 2020 року, яку було постановлено без його участі.  
З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому апеляційна скарга підлягає розгляду.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_1 та його представника Бірюкової О.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
За приписами ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи по адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні.
На думку апеляційного суду, розглядаючи справу стосовно         ОСОБА_2 , суд у відповідності до положень ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини справи та дійшов вірного висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду містить посилання на докази, якими суд обґрунтовував своє рішення, їх оцінку, а також мотиви прийнятого рішення.
Для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суду необхідно було встановити: чи дійсно його дії не відповідали п. 13.1 ПДР України, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18          № 073594 від 19 березня 2020 року, а саме: не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Kia», що призвело до пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками, та чи перебувало це порушення в причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки.
В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що він їхав по вул. Набережно-Рибальська у другій смузі руху зі швидкістю близько 20-30 км/год., напрямку руху не змінював, бачив, що автомобіль «Chevrolet» під керуванням ОСОБА_2 знаходився в крайній лівій смузі, перед ним ще були два автомобілі. Після увімкнення зеленого сигналу світлофору автомобіль, який стояв першим у крайній лівій смузі увімкнув лівий показчик повороту, у зв`язку з чим водій автомобіля «Chevrolet» не пропускаючи автомобілі, що стояли перед ним, на великій швидкості, несподівано здійснив маневр перелаштування в другу смугу руху, підрізавши його автомобіль та здійснив з ним зіткнення. При цьому ОСОБА_1 зазначив, що намагався уникнути зіткнення та вивертав руль вправо.
Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , наданих після ДТП, у суді першої інстанції та у суді апеляційної інстанції останній повідомив, що в момент коли горів забороняючий сигнал світлофору він стояв в третій смузі руху, перед ним були ще два автомобілі. Після того, як загорівся зелений сигнал світлофору, автомобіль, який стояв першим у його смузі руху увімкнув лівий показчик повороту, у зв`язку з чим, автомобілі які мали намір їхати прямо та стояли після нього почали здійснювати перелаштування в другу смугу руху. ОСОБА_2 пояснив, що перед здійсненням маневру перелаштування в другу смугу руху, він та водій, що був попереду нього увімкнувши правий показчик повороту пропустили всі транспортні засоби, що рухались у попутньому напрямку. Після того, як він перелаштувався в другу смугу руху та доїхавши майже до середини перехрестя він відчув удар ззаду.
Зазначені пояснення ОСОБА_2 узгоджуються із схемою ДТП, в якій указані пошкодження транспортних засобів після зіткнення, а також місце їх розташування. Так, зіткнення транспортних засобів відбулося майже на середині перехрестя на умовній другій смузі руху, по якій рухався     ОСОБА_2 , в той час як автомобіль ОСОБА_1 перебуває на середині першої та другої смуги руху в напрямку праворуч.
Пояснення потерпілого ОСОБА_1 , що він не змінював напрямку руху суперечать даним схеми місця ДТП, з якими погодились водії обох транспортних засобів.
Із досліджених апеляційним судом фотознімків пошкоджень транспортного засобу «Chevrolet» вбачається, що на його правому крилі міститься відмітини від колеса, що свідчить про те, що в момент зіткнення вони були повернуті в ліву сторону та перший удар відбувся саме колесом.  
Крім того, за умови якби пояснення потерпілого ОСОБА_1 відповідали б дійсності, зіткнення транспортних засобів мало б відбутись до стоп лінії, оскільки, як пояснював потерпілий, перед водієм автомобіля «Chevrolet» було ще два транспортних засоби, яких він не пропустив, а відразу перелаштувався у другу смугу руху та здійснив наїзд на його транспортний засіб.
З огляду на це, апеляційний суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 , надані в суді апеляційної інстанції, не можуть бути взяті як докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 .
В той же час, пояснення останнього апеляційний суд вважає достовірними, оскільки вони є послідовними та такими, що узгоджуються з іншими доказами. 
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення є вірним, відтак підстав для скасування постанови суду немає. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника Бірюкової О.М. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2020 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                Ю.Р.Трясун