ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Скалозуб Ю.О.                                                                                                       суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 року                                                                                          Справа № 620/1347/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                      Епель О.В., 
суддів:                                             Губської Л.В., Степанюка А.Г., 
за участю секретаря                     Сакевич Ж.В.,
представників позивача          Коноваленко С.В., Обуховського О.Г.,
представника відповідача          Поджарного М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року у справі 

за позовом           Управління Державної служби України 
з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області

до                     Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту

про                     застосування заходів реагування, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту (далі - відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації 1-9 поверхів будівлі гуртожитку (А-9) Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту за адресою: провулок Олексія Бакуринського, 18-А, м. Чернігів, Чернігівська область.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року адміністративний позов було задоволено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку наявні достатні правові підстави для застосування до відповідача крайнього заходу реагування, що виявлені порушення відповідачем правил пожежної та техногенної безпеки створюють загрозу життю і здоров`ю людей.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що в даному випадку відсутні достатні правові підстави для застосування до нього крайнього заходу реагування, що застосування таких заходів позбавляє дітей, які навчаються у ліцеї, права на освіту, що позивачем не було складено припису або розпорядження до того, як він звернувся до суду з цим позовом.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.
21.09.2020 до суду надійшло спільне клопотання позивача та відповідача про зупинення апеляційного провадження в цій справі для надання їм часу на примирення.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 зазначене клопотання було задоволено частково задовольнити частково, а провадження у справі № 620/1347/20 зупинено до 24.11.2020 надання сторонам справи часу на примирення.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 провадження у справі поновлено, відкладено судовий розгляд на 13:00 год. 26.01.2021 та продовжено строк розгляду цієї справи на розумний термін.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у січні 2020 року позивачем було проведено перевірку Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті за адресою: вул. Олеся Бакуринського, 18-А, м. Чернігів, Чернігівська область.
22.01.2020 за результатами вказаної перевірки головним інспектором Чернігівського MB Управління ДСНС України у Чернігівській області Шевченком  В.М. складено акт № 92, в якому зафіксовано наступні порушення відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей:
1) 2 будівлі гуртожитку (А-9) в об`ємі сходової клітки між 5-м та 6-м поверхами па шляху евакуації улаштовані металеві грати, чим порушено п. 22 розділу II, п. 2.37. глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні;
2) у будівлі гуртожитку (А-9) у коридорах па 1-4 поверхах улаштовані перегородки без проектної документації, яка затверджена у встановленому порядку, чим порушено п. 21 розділу II Правил пожежної безпеки в Україні;
3) у будівлі гуртожитку (А-9) на 1-му поверсі коридор на шляху евакуації захаращено меблями, чим порушено п. 2.37. глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні;
4) у будівлі гуртожитку (А-9) на евакуаційному виході з 1-го поверху (вихід в бік їдальні) з коридору до сходової клітки улаштовано перегородку, чим порушено п. 22 розділу II, п. 2.37. глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні;
5) у будівлі гуртожитку (А-9) на 1-му поверсі улаштовані турнікети на шляху евакуації до евакуаційного виходу, чим порушено п. 2.37. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні;
6) у будівлі гуртожитку (А-9) па 1-му поверсі двері на шляху евакуації відчиняються не в напрямку виходу з приміщення, чим порушено п. 2.27. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні;
7) у будівлі гуртожитку (А-9) приміщення електрощитової не відокремлено від інших за призначенням приміщень протипожежними дверима з нормованим класом вогнестійкості, чим порушено п. 2.3. глави 2 розділу ІІІ, п. 1.24. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, п.п. 6.2, 6.4, 6.17, табл. 3 ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;
8) у будівлі гуртожитку (А-9) вихід на горище з 9-го поверху виконано не через протипожежні двері з нормованим класом вогнестійкості шириною не менше ніж 0,75 метри, висотою не менше ніж 1,5 метри, чим порушено п. 2.3. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, п.п. 6.2, 6.4, 8.6, табл. З ДБП В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;
9) у будівлі гуртожитку (А-9) приміщення машинного відділення ліфта не відокремлено від інших за призначенням приміщень протипожежними дверима з нормованим класом вогнестійкості, чим порушено п. 2.3. глави 2 розділу ПІ Правил пожежної безпеки в Україні, п.п. 6.2, 6.4, 6. і 7. 6.31 табл. 3 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;
10) будівлю гуртожитку (А-9) не обладнано системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації), чим порушено п. 1.2. глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, п. 2.1 табл. А.1. додатку А ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
11) будівлю гуртожитку (А-9) не обладнано системою протипожежного захисту (системою керування евакуюванням людей в частині системи оповіщення про пожежу та покажчиків напрямку руху), чим порушено п. 1.2. глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, п. 15 табл. Б.1. додатку Б ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
12) будівлю гуртожитку (А-9) не захищено від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, чим порушено п. 1.21. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні;
13) у будівлі гуртожитку (А-9) пожежні кран-комплекти № 18 на 8-му поверсі та № 19 на 9-му поверсі не укомплектовані пожежними рукавами однакового з ним діаметра та стволами, чим порушено п 2 п.п. 2.2. глави 2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні;
14) у будівлі гуртожитку (А-9) не проведено технічне обслуговування і перевірку пожежних кран-комплектів на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування, чим порушено підпункт 9 п. 2.2. глави 2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні;
15) у будівлі гуртожитку (А-9) на 1-му, 4-му, 6-9 поверхах у дверях виходів з коридорів до сходових кліток встановлено скло, що дає скалки при руйнуванні, чим порушено п. 2.37. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні;
16) у будівлі гуртожитку (А-9) сходові клітки та коридори 1-9 поверхів не забезпечені евакуаційним освітленням, чим порушено н. 2.31. глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні;
17) будівлю гуртожитку (А-9) не забезпечено первинними засобами пожежогасіння відповідно до Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом МВС України від 15 січня 2018 року № 25, чим порушено п.п. 3.6., 3.9. глави 3 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні;
18) у будівлі гуртожитку (А-9) на 4-9 поверхах двері виходів з коридорів до сходових кліток не обладнані пристроями для самозачинення, чим порушено н. 2.37. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні;
19) у будівлі гуртожитку (А-9) з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів у відгалужувальних коробках у коридорах на 1-2, 6-9 поверхах викопано не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, чим порушено п. 1.6. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні;
20) у будівлі гуртожитку (А-9) не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, чим порушено п. 1.20. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні.
Відповідачем було частково усунуто виявлені в нього порушення, а саме:
- в будівлі гуртожитку (А-9) на 1-му поверсі коридор на шляху евакуації звільнено від меблів;
- в будівлі гуртожитку (А-9) на 1-му поверсі двері на шляху евакуації відчиняються в напрямку виходу з приміщення;
- в будівлі гуртожитку (А-9) проведено технічне обслуговування і перевірку пожежних кран-комплектів па працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування;
- в будівлі гуртожитку (А-9) на 1-му, 4-му, 6-9 поверхах у дверях виходів з коридорів до сходових кліток встановлено оргаліт;
- в будівлі гуртожитку (А-9) на 4-9 поверхах двері виходів з коридорів до сходових кліток обладнані пристроями для самозачинення.
Позивач, вважаючи, що виявлені порушення становлять загрозу для життя та здоров`я людей, зокрема дітей, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Конвенцією Генеральної Асамблеї ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII (далі - Конвенція), Кодексом цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V), «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №  2402-III (далі - Закон № 2402-ІІІ).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині третій статті 3 Конвенції ООН визначено, що держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я.
Статтею 3 Конституції України регламентовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 4 Закону № 2402-ІІІ передбачено, що система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає, зокрема забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей.
Згідно зі статтею 1, частинами першою, другою, сьомою статті 7 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Частиною першою статті 55 КЦЗ України передбачено, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Статтею 64 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Згідно зі статтею 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
У пункті 12 частини першої статті 67 КЦЗ України зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
У пунктах 1, 2 частини першої, частині другій статті 70 КЦЗ України закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3)  наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на час звернення позивача до суду з цим позовом, на час ухвалення судом першої інстанції рішення в цій справі та на теперішній час порушення, виявлені позивачем, відповідачем усунуто лише частково.
При цьому, колегія суддів установила, що станом на час розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції відповідачем й досі не усунуто грубі порушення, які створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей, включаючи дітей, які перебувають у приміщеннях ліцею (зокрема в гуртожитку), а саме: будівлю гуртожитку (А-9) не обладнано системою протипожежного захисту (пожежної сигналізації) та системою керування евакуацією людей в частині системи оповіщення про пожежу та покажчиків напрямку руху, сходові клітини та коридори 1-9 поверхів будівлі гуртожитку (А-9) не забезпечені евакуаційним освітленням.
Отже, вказані порушення є достатньою самостійною підставою для застосування до відповідача заходів реагування, заявлених ГУ ДСНС у Чернігівській області в цій справі.
Тож, доводи апелянта щодо відсутності достатніх правових підстав для застосування до нього крайнього заходу реагування і щодо несуттєвості порушень, виявлених ГУ ДСНС у Чернігівській області, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.
У контексті аналізу наведених доводів апеляційної скарги судова колегія зазначає, що кожне з порушень (які залишилися неусунутими та зазначені в акті позапланової перевірки від 17.11.2020 № 612) навіть саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а їх сукупність вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає негайного застосування відповідних заходів реагування.
Водночас, апеляційний суд відзначає, що об`єктом перевірки є заклад, в якому, у відповідності до його цільового призначення, перебувають діти, що виходячи з вищенаведених норм Конвенції ООН, а також національного законодавства, зокрема Закону № 2402-ІІІ, зумовлює більш прискіпливе ставлення до дотримання вимог безпеки приміщень, в яких вони перебувають.
У контексті викладеного судова колегія наголошує на тому, що на Україну як державу-учасницю вказаної Конвенції ООН покладається безумовний обов`язок забезпечити відповідність навчальних закладів нормативним вимогам у галузі безпеки й охорони здоров`я.
Разом з тим, доводи апелянта про те, що частково ним було усунуто виявлені позивачем у ході перевірки порушення, колегія суддів до уваги не приймає, звертаючи на те, що з моменту проведення перевірки (22.11.2020) вже минуло більше, ніж рік, однак й на теперішній час відповідачем не надано доказів усунення всіх порушень.
Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування шляхом зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації 1-9 поверхів будівлі гуртожитку (А-9) Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту за адресою: провулок Олексія Бакуринського, 18-А, м. Чернігів, Чернігівська область.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 по справі № 823/589/16, та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для колегії суддів при розгляді даної справи.
Посилання апелянта на те, що освіта є пріоритетною сферою, до уваги апеляційним судом не приймаються, оскільки це не є підставою для допущення здійснення діяльності ліцею з порушенням правил пожежної і техногенної безпеки та, відповідно, створення загрози життю і здоров`ю дітей, а навпаки, враховуючи цільове призначення даного закладу та вищенаведені норми міжнародного і національного законодавства, вказує на пріоритетність їх дотримання.
Доводи відповідача про те, що за наслідками перевірки відповідачем не було складено припису, не ґрунтуються на нормах закону, оскільки, як відзначалося вище, законодавством одночасно визначено два різні та самостійні за своєю правовою природою наслідки у разі виявлення порушень при проведенні перевірки суб`єкта господарювання, а саме: винесення припису, розпорядження та/або заборона, зупинення, припинення, обмеження роботи такого суб`єкта, і не застосування одного з таких заходів не є перешкодою для застосування іншого.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 26 січня 2021 року.

Головуючий суддя          

Судді: