ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 р.	Справа № 520/4647/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
                     представника відповідача Швидченко Ю.В.
                     позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків,  по справі № 520/4647/19
за позовом            ОСОБА_1      
до          Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області                     
             про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду  з заявою  про встановлення  судового контролю за виконанням рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської  міської ради Харківської області про  визнання  дій  протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року  у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення, просить  скасувати ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду  від 26.10.2020 року та прийняти нове рішення  про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду  по справі №520/4647/19, зобов`язавши Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області подати у встановлений судом термін звіт про виконання  рішення суду.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої  інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши  матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи в задоволенні заяви  про встановлення  судового контролю за виконанням рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської  міської ради Харківської області про  визнання  дій  протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для зобов`язання Виконавчого комітету  Ізюмської міської ради подати звіт про виконання рішення суду, оскільки  позивачем не надано доказів того, що  відповідачем рішення суду не буде виконано, а згідно акту  ГУ ДПС у Харківській області  №1364/20-40-07-22-06/04058806 від 23.09.2020 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки Виконавчого комітету  Ізюмської  міської ради, предметом якої також було питання щодо проведення нарахувань ОСОБА_1 , порушень не встановлено.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх передчасними, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, вказаною нормою передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Використання у приписах вказаної статті словосполучення "суд, який ухвалив» дає підстави для висновку, що для встановлення судового контролю після ухвалення судового рішення у справі повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.
Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати   Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17, які суд, з урахуванням вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірних правовідносин. 
Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області  про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії  задоволено частково.
Визнано  протиправними дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, в особі його керівника Ізюмського міського голови Марченко В.В., які полягають в проведенні у грудні 2017 року, після затвердження ухвалою від 14.04.2017 Борівського районного суд Харківської області звіту №3364 від 26.08.2016 Виконавчого комітету Ізюмської міської ради про виконання постанови від 18.12.2012 Борівського районного суду Харківської області, перерахунку раніше виплаченої, на виконання постанови від 18.12.2012 Борівського районного суду Харківської області, середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з вересня 2008 року по вересень 2015 року, повернення з бюджету, раніше сплачених податків та зборів, утриманих з нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати за період з вересня 2008 року по вересень 2015 року та внесення змін до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за грудень 2017 року. 
Зобов`язано Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області провести перерахунок виплаченої на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 12 вересня 2008 року по 21 вересня 2015 року на  виконання постанови Борівського районного суду Харківської області у справі №2005/1595/12 від 18.12.2012 р., яка набрала законної сили на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.12.2014  у відповідності (привести у відповідність) до вимог Податкового Кодексу України, в редакції чинній на час спірних правовідносин, а саме на дату набрання законної сили вказаного судового рішення.
В іншій частині позову відмовлено.
Вказане рішення суду набрало законної сили 06.02.2020 року.
17.02.2020 р. Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 520/4647/19 про зобов`язання Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області провести перерахунок виплаченої на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 12.09.2008 р. по 21.09.2015 р. на виконання постанови Борівського районного суду Харківської області у справі №2005/1595/12 від 18.12.2012 р., яка набрала законної сили на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.12.2014 р. у відповідності (привести у відповідність) до вимог Податкового Кодексу України, в редакції чинній на час спірних правовідносин, а саме на дату набрання законної сили вказаного судового рішення.
Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.02.2020 р. відкрито виконавче провадження № 61383317 з примусового виконання виконавчого листа № 520/4647/19, виданого 17.02.2020 р. Харківським окружним адміністративним судом.
Проте, відмовляючи в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду судом першої інстанції не перевірено та не встановлено вчинення дій Виконавчим комітетом  Ізюмської міської ради на виконання виконавчого листа № 520/4647/19, виданого 17.02.2020 р. Харківським окружним адміністративним судом, а саме: проведення перерахунку виплаченої на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 12.09.2008 р. по 21.09.2015 р. на виконання постанови Борівського районного суду Харківської області у справі №2005/1595/12 від 18.12.2012 р.
Посилання суду першої інстанції на наявність акту  ГУ ДПС у Харківській області  №1364/20-40-07-22-06/04058806 від 23.09.2020 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки Виконавчого комітету  Ізюмської  міської ради, предметом якої також було питання щодо проведення нарахувань ОСОБА_1 , яким порушень не встановлено, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки органи податкової служби не є суб`єктами  контролю з виконання судового рішення.
Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року є передчасним.
20.01.2021 року позивачем до суду апеляційної  інстанції подано  клопотання, в якому просив суд апеляційної інстанції  винести окрему ухвалу про наявність підстав розгляду питання про  відповідальність посадових осіб  Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області за надання до суду, з метою введення суд в оману, документів, що містять  завідома недостовірну інформацію.
Відповідно до ч.ч.1,2,6 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.
З аналізу наведених приписів ст. 249 КАС України слідує, що окрема ухвала  може бути винесена судом у разі виявлення під час розгляду справи порушення закону для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення перевірялися висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про встановлення судового контролю та встановлено передчасність таких висновків, у зв`язку з чим справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду та встановлення наявності або відсутності підстав для  задоволення заяви позивача, то колегія суддів зазначає, що  відсутні  підстави для винесення  окремої ухвали.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи порушення судом першої інстанції норм процесуального права ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року по справі № 520/4647/19 скасувати.
Справу направити для продовження розгляду справи до Харківського окружного адміністративного суду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  29.01.2021 року