П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6924/20	

Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м.Одеса
                                                                                                            Повний текст судового рішення складений 10.11.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аква-Біг» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 

В С Т А Н О В И В:

27.07.2020р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Аква-Біг» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.01.2020р. №0003680501  про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2739990грн., а саме за основним платежем на суму 2191992грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 547998грн.; від 17.04.2020р. №001120501 про збільшення суми зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1637028грн., а саме за основним платежем на суму 1309622грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 327406грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки податкового органу про безтоварність господарських операцій з контрагентами є безпідставними та спростовуються первинними документами бухгалтерської і податкової звітності, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2020р. позов задоволений з підстав того, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди, або його обізнаності з будь-якими можливими протиправними діями контрагентів.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апелянт посилається на те, що податковою перевіркою позивача встановлені факти, які у сукупності та взаємозв`язку свідчать про відсутність реальних правовідносин між скаржником та його контрагентами переліченими в акті перевірки. Відтак, висновки ГУ ДПС про те, що підприємством допущено порушення вимог податкового законодавства є обґрунтованими, оскільки фактичне здійснення даних господарських операцій та їх виконання з метою провадження господарської діяльності не підтверджені належними доказами.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.  
Судом встановлено, що в період з 25.11.2019р. по 13.12.2019р. посадовими особами відповідача, на підставі наказу від 12.11.2019р. №1621 та направлень від 22.11.2019р. №№1706/05-01, 1707/05-01, 1708/05-01, 1709/05-01, 1710/05-01, 1711/05-01, 1712/05-01 та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019р., проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Аква-Біг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р., валютного законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р.,  з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р., іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р., за результатами якої складено акт перевірки від 20.12.2019р. №625/15-32-05-01/33202637. 
Перевіркою встановлено порушення  позивачем п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 ПК України; ст.1, ст.2, п.2 ст.3, п.1, п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; п.4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», п.5, п.6, п.10, п.11, п.17, п.18 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати»; п.2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.8, п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (зі змінами та доповненнями), п.1, п.п.8.25, п.п.8.26, п.п.11.1, п.п.11.4, п.п.11.5, п.п.11.6, п.п.11.7 Положення «Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (зі змінами і доповненнями), у результаті чого встановлено заниження податку на прибуток у загальній сумі 2191992грн., у т.ч. по періодам: 2016 рік заниження на 366472грн.; 2017 рік заниження на 454560грн.; 2018 рік заниження на 1370960грн.; 
п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5 ст.198 (з врахуванням п.102.1 ст. 102) ПК України, встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 1376539 грн., у тому числі по періодах: грудень 2016 - на суму 60103 грн.; січень 2017 - на суму 25750 грн.; лютий 2017 - на суму 3800 грн.; березень 2017 - на суму 13400грн.; квітень 2017 - на суму 13340 грн.; липень 2017 - на суму 13743 грн.; серпень 2017 на суму 28633 грн.; вересень 2017 - на суму 15894 грн.; жовтень 2017 - на суму 19253 грн.; листопад 2017 - на суму 5787 грн.; грудень 2017 - на суму 372959 грн.; січень 2018 - на суму 8492 грн.; лютий 2018 - на суму 6302 грн.; березень 2018 - на суму 47585 грн.; квітень 2018 - на суму 5241 грн.; травень 2018 - на суму 162097 грн.; червень 2018 - на суму 60788грн.; липень 2018 - на суму 39794грн.; серпень 2018 - на суму 60431грн.; вересень 2018 - на суму 8336грн.; жовтень 2018 - на суму 9373грн.; листопад 2018 - на суму 308033грн.; грудень 2018 - на суму 35103грн.;
п.44.1, п.44.3, п.   44.5   ст.44 ПК України в частині незабезпечення платником податків зберігання первинних документів;
порушення п.119.2   ст.119, п.   176.2   ст.176 ПК України, за перевіряємий період у звітах за формою 1 - ДФ відображено дані про суми доходу, отриманого фізичною особою підприємцям, від здійснення ними підприємницької діяльності за 2 квартал 2017 року;
порушення ст.   163, пп.165.1.9   п.165.1   ст.165, п.167.1   ст.167, пп.168.1.1   п.168.1   ст.168 ПК України, встановлено неутримання податковим агентом ТОВ «Аква-Біг» податку з доходів фізичних осіб у перевіряємому періоді із суми 40770,80грн., що привело до заниження податку з доходів фізичних осіб у сумі 8945,90грн.;
порушення пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші   перехідні положення»   п.162.1   ст.162, п.163.1   ст.163, п.164.5   ст.164, пп.167.5.3   п.167.5   ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2   пп.168.1.5   п.168.1   ст.168, п.171.2   ст.171, п.176.2   ст.176 ПК України, занижено зобов`язання з військового збору у загальній сумі 611,6грн. /т.1 а.с.62-115/
За результатом розгляду акту перевірки, Головним управлінням ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення-рішення від 23.01.2020р. №0003680501  про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2739990грн., а саме за основним платежем на суму 2191992грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 547998грн.; від 23.01.2020р. №00037001 про збільшення суми зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1720674грн., а саме за основним платежем на суму 1376539грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 344135грн. /т.1 а.с.156-157/
12.02.2020р. ТОВ «Балк Контейнер Сервіс» направлено до Державної податкової служби України скаргу №5 на вищезазначені податкові повідомлення-рішення. /т.1 а.с.158-175/
Рішенням Державної податкової служби України від 13.04.2020р. 13135/6/99-00-08-05-01-06 скаргу ТОВ «Аква-Біг» задоволено частково, податкове повідомлення-рішення від 23.01.2020р. №00037001 було скасовано в частині донарахування  податку на додану вартість на суму 66917грн. та штрафних санкцій на суму 16729,25грн., в іншій частині скарга залишена без задоволення.          
На підставі вищезазначеного рішення, Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 17.04.2020р. №001120501 про збільшення суми зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1637028грн., а саме за основним платежем на суму 1309622грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 327406грн.
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.
Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до підпункту 14.1.231 п.14. ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Згідно п.44.1 ст.44 ПК України  для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає    Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Відповідно до ст.1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»    господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
За змістом частин 1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»    підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. 
Крім того, за приписами п.3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. №73, зобов`язання - заборгованість підприємства, яка виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, призведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічної вигоди.
Кредиторська заборгованість - зобов`язання підприємства перед іншими юридичними та фізичними особами.
Відповідно до п.5 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. №20 зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.
Відповідно до п.5 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів Україні від 29.11.1999р. №290 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.
Відповідно до наведеного визначена господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.
Так, згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Згідно з п.2.4 гл.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 - первинні документи (на паперових і машинолічильних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну несе власник або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.
Водночас, відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до   ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
Предметом досліджень під час перевірки  були  фінансово-господарські відносини позивача з контрагентами: ТОВ «Трейд-Комплект»; ТОВ «Сіті Прайс»; TOB «Арт Світ Стар»; ТОВ «Харлоу»; ТОВ «Агро-Маркет-Плюс»; ТОВ «Регіонжитлобуд-21»; ПП «Ентер-Сел»; TOB «Лагрон»; ТОВ «Дектрейл ЛТД»; ТОВ «Керніт Пром»; ТОВ «Ріджест»; ТОВ «Будівельно-монтажне управління МП-423»; ТОВ «Парубаз»; ТОВ «Крісторг»; ТОВ «Елфаст».
Так, у період 25.01.2016р. по 18.04.2016р. між ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) та ТОВ «Трейд Комплект» (субпідрядник) укладені договори субпідряду №№27-01/1618-04/16, 01-03/16, 25-01/16, 09-03/16, 09/03/16, 04-03/16, 15-03/16, 03-03/16, згідно умов яких субпідрядник зобов`язувався виконати визначені будівельні роботи.
На підтвердження виконання умов вищезазначених договорів податковій та до суду надані наступні документи: акти здачі-приймання робіт, податкові накладні, платіжні доручення.
Разом з тим, згідно договору про відступлення права вимоги № 21-04/16 від 25.04.2016р., зобов`язання за договором №21-04/16 від 21.04.2016р. було прийнято ТОВ «Сітіпрайс». В подальшому, ТОВ «Сітіпрайс» було виконано роботи за договором, що підтверджується наступними первинними документами: актом здачі-приймання робіт №27-04/16 від 27.04.2016р., податковою накладною №38 від 21.04.2016р., платіжним дорученням №30 від 21.04.2016р. /т.5 а.с.28-53/
18.04.2016р., 25.04.2016р., 29.04.2016р. між ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) та ТОВ «Сітіпрайс» (субпідрядник) укладені договори субпідряду №№18-04/16, 25-04/16, 29-04/16, згідно умов яких субпідрядник зобов`язувався виконати проектні роботи з прокладення мереж водопостачання та водовідведення, по облаштуванню фундаментів та сварки металоконструкцій для тягового механізму (лебідка до 8т. вантажу), інші роботи.
На підтвердження виконання умов вищезазначених договорів податковій та до суду надані наступні документи: акти здачі-приймання робіт, податкові накладні, платіжні доручення. /т.5 а.с.154-206/
08.08.2016р., 10.08.2016р., 12.08.2016р., 15.09.2016р. та 10.10.2016р. між ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) з ТОВ «Харлоу» (субпідрядник) укладені договори субпідряду №№08-08/16, 10-08/16, 12-08/16, 15-09/16, 10-10/16, згідно умов яких субпідрядник зобов`язувався виконати на підставі кошторисів будівельні роботи.
На підтвердження виконання умов вищезазначених договорів податковій та до суду надані наступні документи: договірна ціна; акти прийому виконаних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень, локальні кошториси на будівельні роботи, підсумкові відомості ресурсів до локальних кошторисів; підсумкові відомості ресурсів (витрати по факту), податкові накладні, платіжні доручення. /т.6/
13.05.2016р., 25.05.2016р., 01.06.2016р., 03.06.2016р. та 29.06.2016р. між ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) з ТОВ «Арт Світ Стар» (субпідрядник) укладені договори субпідряду №№13-05/16, 25-05/16, 01-06/16, 03-06/16, 29-06/16, згідно умов яких субпідрядник зобов`язується виконати роботи з прокладання мереж водопостачання та водовідведення, з перекладення ділянки напірного колектора.
На підтвердження виконання умов вищезазначених договорів податковій та до суду надані наступні документи: акти здачі-приймання робіт, податкові накладні, платіжні доручення. /т.7 а.с.1-147/
Згідно рахунку на оплату № 21/07-103 від 21.07.2017р., ТОВ «Аква-Біг» придбало у ТОВ «Дектрейл ЛТД» товар (роздільник міжтрубний № 9941) на суму 13500грн., в т.ч. ПДВ 2250грн. Постачальником було виписано видаткову накладну №21/07-103 від 21.07.2017р. та податкову накладну №160 від 21.07.2017р. Оплата підтверджується платіжним дорученням №14 від 21.07.2017р.
Згідно рахунку на оплату №13/14 від 13.04.2017р., ТОВ «Аква-Біг» придбало у ТОВ «Лагрон» товар (роздільник міжтрубний №9941) на суму 80040грн., в т.ч. ПДВ 13340грн. Постачальником було виписано видаткову накладну №23 від 13.04.2017р. та податкову накладну №18 від 13.04.2017р. Оплата підтверджується платіжним дорученням №267 від 18.04.2017р.
Податковий орган вважає, що операції з контрагентами ТОВ «Дектрейл ЛТД» та ТОВ «Лагрон» нереальними господарськими операціями, оскільки відсутній письмовий договір, як доказ укладеної угоди.
Водночас, положеннями ч.1 ст.205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч.1 ст. 181 ГПК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Також, згідно з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, законодавством передбачена можливість укладення договорів у спрощеному порядку через: ділову переписку - шляхом обміну документами, в тому числі електронними; у вигляді конклюдентних дій (прийняття замовлення до виконання). При цьому договори, укладені зазначеними способами, вважаються такими, що вчинені у письмовій формі.
Отже, можливість укладення договору не лише у формі єдиного документа, а й у спрощений спосіб за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу з зв`язку, передбачена положеннями цивільного та господарського законодавства.
Таким чином, отримання товару та перерахування коштів з боку покупця ТОВ «Аква- Біг» та реалізація товару, отримання коштів з боку постачальників товару ТОВ «Дектрейл ЛТД» та ТОВ «Лагрон» свідчить про досягнення згоди та засвідчення волі сторін на здійснення цієї операції.
03.01.2017р., 08.02.2017р. між ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) та ТОВ «Крісторг» (субпідрядник) укладені договори субпідряду №№03-01/17, 08-02/17, згідно умов яких субпідрядник зобов`язується виконати будівельні роботи.
На підтвердження виконання умов вищезазначених договорів податковій та до суду надані наступні документи: договірна ціна; локальні кошториси на будівельні роботи; підсумкові відомості ресурсів до локальних кошторисів; акти приймання виконаних робіт; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; підсумкові відомості ресурсів (витрати по факту); податкові накладні; платіжні доручення. /т.7 а.с.148-222/
10.03.2017р. між ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) та ТОВ «Елфаст» (субпідрядник) укладений договір субпідряду №10-03/17, згідно умов якого субпідрядник зобов`язується виконати на підставі кошторису будівельні роботи.
На підтвердження виконання умов зазначеного договору податковій та до суду надані наступні документи: договірна ціна; локальні кошториси на будівельні роботи; підсумкові відомості ресурсів до локальних кошторисів; акти приймання виконаних робіт; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; підсумкові відомості ресурсів (витрати по факту); податкові накладні; платіжні доручення. /т.1 а.с.1-22/
02.10.2017р. ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) та ТОВ «Рубі-Ком» (субпідрядник) укладений договір №02-10/17, згідно умов якого субпідрядник зобов`язується виконати будівельні роботи.
Згідно договору про відступлення права вимоги №02-10/17 від 01.11.2017р., ТОВ «Дектрейл ЛТД» було прийнято всі обов`язки за вказаним договором. В подальшому, ТОВ «Дектрейл ЛТД» було виконано роботи за договором, що підтверджується наступними первинними документами: договірною ціною; локальним кошторисом на будівельні роботи; підсумковою відомістю ресурсів до локального кошторису; актом приймання виконаних робіт; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; підсумковою відомістю ресурсів (витрати по факту); податковою накладною; платіжним дорученням. /т.8 а.с.50-70/
06.09.2017р., 15.08.2017р., 16.08.2017р., 25.09.2017р.,  01.11.2017р., між ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) з ТОВ «Будівельно-монтажне управління МП-423» (субпідрядник) укладено договори субпідряду №№06-09/17, 01-11/17, 15-08/17, 16-08/17,  25-09/17 згідно умов яких субпідрядник зобов`язується виконати будівельні роботи.
На підтвердження виконання умов вищезазначених договорів податковій та до суду надані наступні документи: договірна ціна; локальні кошториси на будівельні роботи; підсумкові відомості ресурсів до локальних кошторисів; акти приймання виконаних робіт; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; підсумкові відомості ресурсів (витрати по факту); податкові накладні; платіжні доручення. 
Також, 27.11.2017р. між ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) та ТОВ «Тагатес» (субпідрядник) укладений договір субпідряду №27- 11/17, згідно умов якого субпідрядник зобов`язується виконати будівельні роботи.
Згідно договору про відступлення права вимоги №27-11/17 від 21.12.2017р., ТОВ «Будівельно-монтажне управління МП-423» було прийнято всі обов`язки за вказаним договором. 
В подальшому, ТОВ «Будівельно-монтажне управління МП-423» було виконано роботи за договором, що підтверджується наступними первинними документами: договірною ціною; локальним кошторисом на будівельні роботи; актом приймання виконаних робіт; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, підсумковою відомістю ресурсів (витрати по факту); підсумковою відомістю ресурсів до локального кошторису; податковою накладною; платіжним дорученням.
21.08.2017р. між ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) та ТОВ «Рубі-Ком» (субпідрядник) укладений договір субпідряду №21-08/17, згідно умов якого субпідрядник зобов`язується виконати будівельні роботи. 
Згідно договору про відступлення права вимоги №21-08/17 від 28.08.2017р., ТОВ «Будівельно-монтажне управління МП-423» було прийнято всі обов`язки за вказаним договором.
В подальшому, ТОВ «Будівельно-монтажне управління МП-423» було виконано роботи за договором, що підтверджується наступними первинними документами: актом здачі-приймання робіт, податковою накладною, платіжним дорученням. /т.9 а.с.1-173/
16.07.2018р. ТОВ «Аква-Біг та ТОВ «Ошлан» укладений договір №16-07-1/18 на транспортно-експедиторське обслуговування.
На виконання вищезазначеного договору, у період 23.07.2018р. по 31.07.2018р.                     ТОВ «Ошлан» було надано ТОВ «Аква-Біг» транспортно - експедиторські послуги щодо перевезення вантажу (будівельних матеріалів) по маршруту Чорноморськ - Одеса - Арциз, про що було складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2018р. на загальну вартість робіт 19500 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 3250грн.
Оплату за послуги контрагента було здійснено платіжним дорученням №393 від 08.08.2018р., постачальником послуги було складено податкову накладну №130 від 31.07.2018р.
17.10.2016р. TOB «Аква-Біг» та ТОВ «Спецбудмаркет» був укладений договір                     №17-10/16, згідно умов якого субпідрядник зобов`язується виконати будівельні роботи.
Разом з тим, згідно договору про відступлення права вимоги № 17-10/16 від 31.10.2016р., частину зобов`язань за договором № 17-10/16 від 17.10.2016р. було прийнято ТОВ «Агро-Маркет-Плюс». 
В подальшому, ТОВ «Агро-Маркет-Плюс» було виконано роботи за договором, що підтверджується наступними первинними документами: договірною ціною; локальним кошторисом на будівельні роботи; актом приймання виконаних робіт; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; підсумковою відомістю ресурсів (витрати по факту); підсумковою відомістю ресурсів до локального кошторису; податковою накладною; платіжним дорученням.
Згідно додаткової угоди №1/1 від 04.11.2016р. до договору №17-10/16 від 17.10.2016р., вартість робіт була збільшена до 436000грн., в т.ч. ПДВ 72666,67грн.
Разом з тим, згідно договору про відступлення права вимоги №17-10/16-2 від 04.11.2016р., частину зобов`язань за договором №17-10/16 від 17.10.2016р. прийнято ПП «Ентер-Сел». В подальшому, ПП «Ентер-Сел» було виконано роботи за договором, що підтверджується первинними документами: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; підсумковою відомістю ресурсів (витрати по факту); підсумковою відомістю ресурсів до локального кошторису; податковою накладною; платіжним дорученням.
22.12.2016р. ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) та ТОВ «Пауер Буд» (субпідрядник) укладений договір субпідряду №22-12/16, згідно умов якого субпідрядник зобов`язується виконати будівельні роботи.
В подальшому, згідно договору про відступлення права вимоги №22-12/16 від 30.12.2016р.,  ТОВ «Керніт Пром» було прийнято обов`язки за вказаним договором субпідряду.
В подальшому, ТОВ «Керніт Пром» було виконано роботи за договором, що підтверджується первинними документами: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; підсумковою відомістю ресурсів (витрати по факту); підсумковою відомістю ресурсів до локального кошторису; податковою накладною; платіжним дорученням.
31.01.2017р. між ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) та ТОВ «Ріджест» (субпідрядник) укладений договір субпідряду №31-01/17, згідно умов якого субпідрядник зобов`язується виконати будівельні роботи.
На підтвердження виконання умов зазначеного договору податковій та до суду надані документи: акт здачі-приймання робіт №31-01/17-22 від 31.01.2017р., податкова накладна №89 від 31.01.2017р.; платіжне доручення №211 від 01.02.2017р.
11.10.2016р. між ТОВ «Аква-Біг» (підрядник) та ТОВ «Регіонжитлобуд-21» (субпідрядник) укладений договір субпідряду №11-10/16, згідно умов якого субпідрядник зобов`язується виконати будівельні роботи.
В подальшому, ТОВ «Керніт Пром» було виконано роботи за договором, що підтверджується наступними документами: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; підсумковою відомістю ресурсів (витрати по факту); підсумковою відомістю ресурсів до локального кошторису; податковою накладною; платіжним дорученням.
В подальшому, згідно договору про відступлення права вимоги №11-10/16 від 14.11.2016р. з ТОВ «Вест Форт ЛТД» та договору про відступлення права вимоги №11- 10/16 від 20.01.2017р. з ТОВ «Оландіс-Груп», новим кредиторам було передано право вимоги оплати за договором субпідряду №11-10/16 від 11.10.2016р. 
Отже, новим кредиторам ТОВ «Аква-Біг» було сплачено кошти у сумі 282000грн., що підтверджується платіжними дорученнями №166 від 16.11.2016р., №164 від 14.11.2016р., №203 від 20.01.2017р., №212 від 07.02.2017р., №230 від 24.02.2017р.
Таким чином, надані ТОВ «Аква-Біг» документи підтверджують фактичне проведення господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, оскільки вони розкривають суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету.
Так, постановою Верховного Суду від 27.02.2020р. у справі №813/7081/14, визнано, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.
При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Крім того, чинним законодавством України не встановлено обов`язку суб`єкта господарювання здійснювати перевірку справжності наданих контрагентами документів при укладенні договорів.
З огляду на встановлені обставини у справі, а також беручи до уваги індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, суд приходить до висновку, що у разі порушення контрагентом платника податків чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи, у зв`язку з чим право платника податків, тобто позивача, на податковий кредит та податку на прибуток не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третьою особою.
Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено. У свою чергу, недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість виконати роботи або надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих робіт/послуг, у тому числі й по ПДВ, адже судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).
При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.
Відповідачем, в свою чергу, не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з будь-якими можливими протиправними діями контрагентів.
Отже, позивач як добросовісний платник податків не може нести відповідальність за можливі негативні наслідки господарської діяльності його контрагентів, а тим більше за відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів.
Підпунктом 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України встановлена презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
За змістом вказаної норми, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).
З аналізу норм ст.ст. 14, 44, 198, 201 ПК України та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вбачається, що підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт реального здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Отже, платник податку не повинен для підтвердження реальності господарської операції надавати інші, часом вигадані або надумані фіскальним органом документи, якщо такі документи не передбачені діючим законом.
Наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю. 
На підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про відсутність укладених трудових договорів між контрагентом та фактичним виконавцем робіт/послуг, так само як і інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними та допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку. 
Дана правова позиція викладена у відповідності до постанов Верховного Суду від 05.03.2019р. у справі №814/569/19, від 15.05.2019р. у справі №804/12339/13-а, від 19.06.2018р. у справі №826/7704/16, від 17.04.2018р. у справі №820/475/17, від 21.12.2018р. у справі №805/2030/16-а, від 21.12.2018р. у справі №826/5774/17, від 20.12.2018р. у справі №826/9632/16, від 20.12.2018р. у справі №826/20081/16, від 20.12.2018р. у справі № 818/770/17.
Щодо посилань апелянта на наявність вироку у кримінальному провадженні стосовно контрагентів позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2017р.  у справі №757/24218/17-к протягом червня 2015р. - жовтня 2016р. ТОВ «Арт Світ Стар» та ТОВ «Сітіпрайс»    надавали  послуги підприємствам реального сектору економіки з незаконного переведення безготівкових коштів у готівку, штучного формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ на підставі проведення безтоварних операцій із використанням документів первинного бухгалтерського та податкового обліків, зокрема ТОВ «Індустрія-РС», ТОВ «БМУ № 10».
При цьому, факт наявності вироку, ухваленого у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого існує нагальна потреба перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення та здійснювати комплексне дослідження всіх складових господарських операцій, враховуючи обставини, встановлені вироком, який набрав чинності, період часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретну особу, наслідки її дій для реалізації конкретних господарських операцій.
Так, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2017р. у справі №757/24218/17-к не встановлено з якими саме, крім ТОВ «Індустрія-РС» та ТОВ «БМУ № 10», контрагентами підприємство здійснювало штучне формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ на підставі проведення безтоварних операцій із використанням документів первинного бухгалтерського та податкового обліків.
Отже, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання податкового органу на вищезазначене судове рішення, оскільки ним не встановлено наявність штучного формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ на підставі проведення безтоварних операцій із використанням документів первинного бухгалтерського та податкового обліків між ТОВ «Арт Світ Стар», ТОВ «Сітіпрайс» та позивачем.
Верховний Суд в постанові від 27.03.2018р. у справі № 816/809/16  зазначив, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Відсутність вироків за фактом скоєння злочинів, передбачених ст.ст.205, 209, 212 Кримінального кодексу України, що мало б безпосереднє значення для надання висновку, щодо діяльності господарюючих суб`єктів, а ні щодо позивача ні щодо його контрагентів надано не було. В той же час необхідно врахувати, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально поставити їм товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Таким чином, отримана контролюючим органом податкова інформація щодо контрагентів позивача не може свідчити про нереальність господарських операцій. У зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що відповідачем було занижено ПДВ.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позивачем належними доказами підтверджено реальний (фактичний) характер господарських операцій з придбання робіт, послуг у ТОВ «Трейд-Комплект»; ТОВ «Сіті Прайс»; TOB «Арт Світ Стар»; ТОВ «Харлоу»; ТОВ «Агро-Маркет-Плюс»; ТОВ «Регіонжитлобуд-21»; ПП «Ентер-Сел»; TOB «Лагрон»; ТОВ «Дектрейл ЛТД»; ТОВ «Керніт Пром»; ТОВ «Ріджест»; ТОВ «Будівельно-монтажне управління МП-423»; ТОВ «Парубаз»; ТОВ «Крісторг»; ТОВ «Елфаст», що, в свою чергу, підтверджує правомірність відображення таких операцій в його податковому обліку.

Крім цього, згідно п. 2.1.3 акту перевірки, перевіряючими встановлені розбіжності між даними фінансової звітності, а саме рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звітів про фінансові результати та даними бухгалтерського обліку, в результаті чого підприємством завищено витрати, які відображено в рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» у сумі 3711403грн. (2011 рік). 
Зокрема, за даними Звіту про фінансові результати загальна сума витрат (Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні витрати, які враховані при обчисленні фінансового результату, відображеного у рядку 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» склала у 2018 році - 18169,9 тис. грн.; за даними бухгалтерського обліку загальна сума витрат (Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), адміністративні витрати, інші витрати операційної діяльності) склала у 2018 році -14458497грн. /т.1 а.с.203-204/
Як зазначає позивач у 2016 році для ведення бухгалтерського, управлінського, фінансового обліку на підприємстві товариством була придбана ліцензійна програма 1С Підприємство 8 Бухгалтерія для України» (Базова версія). Впродовж використання даної програми в її налаштуваннях виникли несправності, внаслідок чого її робота стала некоректною, а бухгалтерські проводки доводилось вводити вручну. У зв`язку із цим, а також зважаючи на застарілу платформу програми, неможливість її оновлення, а також введення системи IBAN, позивачем було придбано нову ліцензійну програму « 1С Підприємство 8 Бухгалтерія для України» (Базова версія). /т.1 а.с.191-192/
Під час проведення податкової перевірки, головним бухгалтером ТОВ «Аква-Біг»  листами від 05.12.2019р. №40 та від 12.12.2019р. №42 повідомлено податковий орган про виявлені бухгалтером підприємства помилки в роботі програми, а саме: бухгалтерські проводки, які були відкориговані вручну, перенеслись до нової програми некоректно та не потрапили на потрібні рахунки, згідно яких подається щорічна звітність. Окрім того, придбані матеріали оприбутковувались помилково на інших рахунках. В даних листах-поясненнях було вказано, що незважаючи на помилкові дані в оборотно-сальдових відомостях, які формувала некоректно налаштована програма 1С, всі здійснені товариством господарські операції за перевіряємий період можуть бути підтверджені первинними документами, а саме: договорами, додатковими угодами, актами виконаних робіт, довідками про вартість та витрати, підсумковими відомостями ресурсів, видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями та банківськими виписками.
Однак, податковим органом не було враховано надані до перевірки первинні документи за 2018 рік, а зроблено висновок про розбіжність між даними фінансової звітності та бухгалтерського обліку на підставі завідомо помилкових даних в оборотно-сальдових відомостях.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підстав первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
ТОВ «Аква-Біг» надано засвідчені копії оборотно-сальдових відомостей за 2018 рік, згідно яких загальна сума витрат (собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), адміністративні витрати, інші витрати операційної діяльності) склали у 2018 році 18324283,88грн. /т.1 а.с.193-202/
Вказані документи свідчать про відсутність встановленого податковим органом завищення витрат у сумі 3711403грн.
Згідно абз.2 п.44.6 ст.44 ПК України якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірку надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Однак, Головним управлінням ДПС в Одеській області не було враховано надані документи до заперечень на акт перевірки.

Також, згідно п. 2.1.2 акту перевірки, перевіряючими встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «Аква-Біг» здійснювало придбання будівельних матеріалів, запчастин та пального у суб`єктів господарювання з оприбуткуванням їх на обліку з подальшим списанням до складу витрат, в результаті чого ТОВ «Аква-Біг» завищено рядок 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» на загальну суму 5723640грн., в т.ч. по періодам: 2016 рік завищення на 255096грн.; 2017 рік завищення на 1579755грн.; 2018рік завищення на 388789грн.
Податковий орган вважає, що акти на списання оформлено неналежним чином, не підписано, тобто відсутня інформація щодо документального підтвердження як саме були використані ТМЦ, на які об`єкти вони були встановлені (використані), ким та коли здійснено використання ТМЦ, що не дає можливості встановити зв`язок проведених витрат з господарською діяльністю підприємства, крім того, відсутні будь-які інші первинці документи, що розкривають таку інформацію.
Як вбачається з матеріалів справи,  ТОВ «Аква-Біг», в порядку п.44.6. ст.44 ПК України, разом із запереченнями на акт перевірки надало належним чином засвідчені копії актів списання товарів за перевіряємий період та первинних документів, на підставі яких проводилось списання, а саме: оборотно-сальдову відомість по рахунку 207; /т.2 а.с.1-10/ наказів про поточний ремонт та списання запчастин; /т.2 а.с.11-25/ актів списання товарів та пального; /т.2 а.с.26-58/ наказу №9/1/17 від 01.09.2017р. про підставу для списання пального та картки обліку витрат пального; /т.2 а.с.59-152/ актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2 та актів списання товарів. /т.3, т.4 а.с.1-215/  
Згідно абз.2 п.44.6 ст.44 ПК України якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Однак, Головне управління ДПС в Одеській області не враховано надані документи до заперечень на акт перевірки та їм не надано належної правової оцінки.
З огляду на встановлення судом реальності господарських операцій з контрагентами позивача, висновки викладені в п.2.1.2 акту перевірки щодо завищення рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» у загальній сумі 5723640 грн., та п. 2,1.3 акту перевірки щодо завищення витрат, які відображено у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» у сумі 3711403 грн., також не знаходять свого підтвердження.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо протиправності спірних  податкових повідомлень-рішень від 23.01.2020р. №0003680501; від 17.04.2020р. №001120501.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.