УХВАЛА

11 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 9901/63/21
адміністративне провадження № П/9901/63/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача           Яковенка М. М., 
суддів                               Бившевої Л. І., Гончарової І. А., Желтобрюх Л. І., Ханової Р. Ф.,
перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІІКС» до Президента України, третя особа, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору - Рада національної безпеки та оборони України про визнання протиправним та нечинним Указу Президента № 82/2019 від 19 березня 2019 року Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІІКС»,
УСТАНОВИВ:
09 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙТІІКС»  (далі - позивач, ТОВ «АЙТІІКС») звернулось до суду із адміністративним позовом, яка була подана через відділення поштового зв`язку 06 березня 2021 року, у якому просило: 
- визнати протиправним та нечинним Указ Президента України від 19 березня 2019 року № 82/2019 Про рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІІКС» (пункт 180 Додатку 2 до рішення). 
Згідно з частиною четвертою статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України передбачені статтею 266 КАС України.
Статтею 266 КАС України, зокрема частиною першою цієї статті, встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 
1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.
Приписами пунктів 3 та 5 частини першої статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;
позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними). 
Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність обставин, що зумовлюють залишення її без руху.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Згідно з приписами частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем оскаржується Указ Президента України № 82/2019 від 19 березня 2019 року Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІІКС» (пункт 180 Додатку 2 до рішення).
Проте до суду з цим адміністративним позовом позивач звернувся лише 06 березня 2021 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України. 
Разом з тим, позивач у позовній заяві просить поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду із цим позовом, як такий, що пропущений з поважних причин.
Обґрунтовуючи поважність пропуску строку звернення до суду із цим позовом, ТОВ «АЙТІІКС» цитуючи положення частини 1 статті 118, частини 1 статті 121, частин 1 та 2 статті 122 КАС України зазначило, що вперше в межах шестимісячного строку, передбаченого статтею 122 КАС України, позивачем було подано позовну заяву до Окружного адміністративного суду міста Києва до Ради національної безпеки і оборони України, Президента України про визнання незаконним та скасування рішення від 19 березня 2019 року № 82/2019 та визнання незаконним та скасування Указу Президента України від 19 березня 2019 року № 82/2019 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», що підтверджується, зокрема, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про повернення позовної заяви від 26 квітня 2019 року по справі № 640/6676/19.
Як зазначає позивач, відповідно до вказаної ухвали позовна заява ТОВ «АЙТІІКС» повернута, у зв`язку із порушенням правил об`єднання позовних вимог, що і стало наслідком звернення позивача до Верховного суду із зазначеним позовом
З огляду на викладене, позивач вважає, що строк звернення до Верховного Суду з цим адміністративним позовом ним пропущений з поважних причин.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Як вже було вказано вище, предметом оскарження є Указ Президента України № 82/2019 від 19  березня 2019 року Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019  року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо ТОВ «АЙТІІКС» (пункт 180 Додатку 2 до рішення), який оприлюднений у газеті «Урядовий кур`єр» від 21 березня 2019 року № 55. При цьому згідно з пунктом 3 Указу він набирає чинності з дня його опублікування.
Суд зауважує, що шестимісячний строк, перебіг якого розпочався з 21 березня 2019 року, закінчився 21 вересня 2019 року, тоді як позов ТОВ «АЙТІІКС» було подано лише 06 березня 2021 року. Разом з тим, від 21 березня 2019 року до дня подання позовної заяви (06 березня 2021 року) позивач не міг не знати чи не довідатися, що спірний Указ був виданий 19 березня 2019 року, оприлюднений 21 березня того ж року, що цей акт порушує чи обмежує його права, що строк на оскарження має (може) відраховуватися від дати оприлюднення цього акту.
Суд вважає безпідставними посилання позивача, як на підставу для поновлення строку звернення з позовом до суду, на справу № 640/6676/19, в межах якої було постановлено ухвалу Окружним адміністративним судом міста Києва про повернення позовної заяви ТОВ «АЙТІІКС» ще 26 квітня 2019 року.
З наведених позивачем подій, останній звернувся з позовом до Верховного Суду лише 06 березня 2021 року, тобто майже через рік та 11 місяців з дати постановлення вказаної ухвали, а тому посилання на такі обставини не є такими, що виправдовують такий тривалий пропуск та не підтверджують поважність пропуску строку звернення до суду з цим адміністративним позовом. 
При цьому, позивач не вказує, які саме поважні (непереборні, нездоланні) причини завадили йому вчасно подати позовну заяву упродовж строку від дати оприлюднення оскаржуваного Указу №  82/2019 та від дати постановлення ухвали Окружним адміністративним судом міста Києва про повернення позовної заяви від 26 квітня 2019 року до подання позовної заяви до суду.
Повернення судом позову через невірно сформовані позовні вимоги та неналежно обрану позивачем судову інстанцію яка повинна була здійснити розгляд такої позовної заяви, не є обумовленою підставою для визнання такої причини пропуску строку поважною. 
Інших належних підстав для поновлення строку звернення з позовом до суду не наводить та доказів не надає.  
Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відтак, обставини, на які посилається позивач у заяві про поновлення строку на звернення з позовом до суду, не можуть вважатися поважними, об`єктивно непереборними та такими, що виключали можливість для вчасного звернення до суду з цим позовом.
Окрім того, відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, поданого фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01  січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн 00 коп. (станом на рік звернення до суду із позовом).
З огляду на предмет позову, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, таким чином розмір судового збору за подання позовної заяви повинен становити 2270 грн 00 коп.
При цьому, як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником до матеріалів позовної заяви додано дублікат квитанції № 0.0.1800340004.1 від 14 серпня 2020 року на суму 2102 грн 00 коп.
Отже, позивачу потрібно доплатити судовий збір у розмірі 168 грн 00 коп. (2270,00-2102,00)
За таких обставин, відповідно до вимог статті 169 КАС України позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду: 
- заяву про поновлення строку звернення з позовом із зазначенням інших причин пропуску такого строку та подання доказів їх поважності.
- документу про сплату судового збору у розмірі 168 грн 00 коп. або доказів наявності у позивача пільг щодо сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір».
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 31219207026007, код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету 22030102, найменування податку, збору, платежу судовий збір (Верховний Суд, 055), призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Керуючись статтями 122, 123, 169, 241, 248 КАС України, Суд,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними зазначені у позові підстави пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІІКС» до Президента України, третя особа, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору - Рада національної безпеки та оборони України про визнання протиправним та нечинним Указу Президента № 82/2019 від 19  березня 2019 року Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019  року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІІКС».
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІІКС» до Президента України, третя особа, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору - Рада національної безпеки та оборони України про визнання протиправним та нечинним Указу Президента № 82/2019 від 19 березня 2019 року Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІІКС» залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, позовна заява буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                          М. М. Яковенко
Судді                                                                                          Л. І. Бившева 
                                                                                          І. А. Гончарова 
                                                                                          І. Л. Желтобрюх
                                                                                          Р. Ф. Ханова