ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 р.	Справа № 520/6220/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Панченко О.В., м. Харків, повний текст складено 26.06.20 року по справі № 520/6220/19
          за позовом           Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
          до           Головного управління Державної податкової служби у Харківській області                   
          про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 03.10.2019 року, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.04.2019 року №00006181410 в частині нарахування штрафних санкцій на суму 453512,02 грн. та №00006191410 від 26.04.2019 року в частині застосування штрафних санкцій на суму 340 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено фактичну перевірку магазину ФОП ОСОБА_1 за результатами якої складено акт, яким встановлено порушення  п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України. На підставі даного акту винесені податкові повідомлення-рішення №00006181410, №00006191410 від 26.04.2018 року, з якими позивач не згоден, вважає їх протиправними, необ`єктивними та такими, що підлягають скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2020р. адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень  задоволено частково. Визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №00006181410 від 26.04.2019 року про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 453512  грн. 02 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог  відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області подано апеляційну скаргу,  в якій зазначає, що при прийнятті рішення судом не враховано викладені в постанові Верховного Сулу від 03.03.2020 мотиви та обставини скасування судових рішень. Вказане свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення та наявність підстав для його скасування. Посилається на те, що Верховний Суд підтримав позицію контролюючого органу про те, що факт реалізації одного з товарів віднесених до технічно складних побутових, зумовлює необхідність для позивача встановити РРО і продаж усієї продукції здійснювати з його використанням. Ураховуючи, що за 20.02.2019 - 04.04.2019  ФОП ОСОБА_1 продовжувала продавати технічно складні побутові товари без проведення цих операцій через РРО, всі розрахункові операції за товари в за цей період, є такими, що проведені з порушенням. З огляду на викладене правомірним було застосування ГУ ДФС області на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.04.2019 № 00006181410 за порушення вимог ст. 3 Закону про РРО штрафної санкції в розмірі 453 512,02 гривень. Зазначає, що аналогічні відносини були предметом дослідження і в справі № 826/14370/18, розглядаючи яку Верховний Суд сформулював позицію про те, що до позивача в такому випадку «підлягають застосуванню штрафні санкції в обсязі вартості всього реалізованого товару за перевіряємий контролюючими органами період». З огляду на викладене просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 по справі № 520/6220/19 у частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволені адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Також від Головного управлінням Державної податкової служби у Харківській області, до суду надійшли письмові пояснення по справі, щодо підстав проведення перевірки позивача в квітні 2019р. 
Від ОСОБА_1 , до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення, в яких зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а вимоги, що в ній містяться суперечать законодавству України. 
Також від ОСОБА_1 , до суду надійшло клопотання про долучення, до матеріалів справи копії документів-книги обліку доходів та банківської виписки. 
До суду надійшло клопотання про заміну сторони відповідача  по справі, в якому просять замінити відповідача - Головне управління ДПС у Харківській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.
 Відповідно до ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Постановою Кабінету Міністрів України   від 30.09.2020 року №893 вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, до якого, у тому числі, включено Головне управління ДПС у Харківській області.
Згідно з абз.4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України   від 30.09.2020 року №893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.
Наказом ДПС України від 30.09.2020 року   №529 утворено як відокремлені підрозділи ДПС України територіальні органи   за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено Головне управління ДПС у Харківській області.
14.12.2020 року було проведено   державну реєстрацію створення Головного   управління ДПС у Харківській області   як відокремленого підрозділу юридичної особи-ДПС України, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за №1000741030008085321.
Згідно з наказом   ДПС України від 24.12.2020 року №755 розпочато з 01.01.2021 здійснення   територіальними органами ДПС України, утвореними як її відокремлені підрозділи, повноважень і   функцій територіальних органів ДПС України, що ліквідуються відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року № 893.     
Таким чином, повноваження і   функції територіальних органів ДПС України, що ліквідуються відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року № 893 передано територіальними органами ДПС України, утвореним як її відокремлені підрозділи, зокрема, Головному управлінню ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне клопотання про заміну відповідача у справі задовольнити, замінити Головне управління ДПС у Харківській області на суб`єкта владних повноважень, який представляє інтереси органів ДПС України - Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код в ЄДРПОУ ВП: 43983495), як правонаступника.
Також від Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, до суду надійшли письмові пояснення по справі.
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.  
Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржено.     
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши  рішення  суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підставі  наказу на проведення фактичної перевірки від 27.02.2019 року №2615, відповідно до Податкового кодексу України, Законів України від 06.07.1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", від 01.06.2000 року №1775-ІІІ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", від 19.12.1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", постанови Правління Національного банку  України від 29.12.2017 року №148 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" фахівцями Головного управління ДФС у м.Києві в період з 29.03.2019 по 05.04.2019 року проведено перевірку господарської одиниці - магазина, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 , зареєстрованої в Київській ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з питань дотримання норм законодавства щодо порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.
В наказі на проведення перевірки №2615 від 27.02.2019 (т.1 а.с.168) вказано, що метою проведення перевірки є перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника щодо дотримання норм законодавства щодо порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими працівниками).
Підставою перевірки зазначено пп.80.2.6 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України - виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.
За наслідками проведеної перевірки  прийнято акт №0714/26/15/14/ НОМЕР_1 від 08.04.2019, яким встановлено порушення п. 1 ч. 2 ст. 3  Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг",  п.63.3 ст. 63 Податкового кодексу .
На підставі акту Головним управлінням ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.04.2019 року:
-  №00006181410, яким встановлено порушення п.1 ст.3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. "Про застосування реєстратором розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського  харчування та послуг" та застосовано до позивача суму штрафних санкцій у розмірі 45351,02 грн. (т. 1 а.с.52);
-  №00006191410, яким встановлено порушення п.117.1 ст.117 Податкового кодексу України, позивачу нараховано штрафні санкції у розмірі 340,00 грн. (т. 1 а.с.53).
Не погоджуючись зі спірними рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправильно застосовано розмір штрафу - 100 відсотків до всього реалізованого ФОП ОСОБА_1 товару без застосування реєстратора розрахункових операцій, а не того, що проданий з порушенням. Зазначив, що платники єдиного податку звільнені від обов`язку застосування РРО крім випадків, коли здійснюється реалізація технічно складних побутових товарів. 
Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів у сфері торгівлі зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Пунктом 2 статті 3 зазначеного Закону передбачено обов`язок суб`єктів господарювання особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку видавати розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
Згідно пункту 6 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) фізичними особами-підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.
Відповідно до положень пункту 296.10 статті 296 Податкового кодексу України, реєстратори розрахункових операцій не застосовуються, зокрема, платниками єдиного податку другої - четвертої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1000000 гривень застосування реєстратора розрахункових операцій для такого платника єдиного податку є обов`язковим. Застосування реєстратора розрахункових операцій розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку.
Норми цього пункту не поширюються на платників єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення.
Згідно з пунктом 6 статті 9 Закону України " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються: при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами-підприємцями, які відносяться відповідно до ПК України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 № 231 затверджено перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій. Згідно із найменуванням групи товарів 85 «Електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя» до останньої відноситься код УКТЗЕД - 8518 «Мікрофони та підставки для них; гучномовці, вмонтовані або не вмонтовані в корпус; навушники та телефони головні, об`єднані чи не об`єднані з мікрофоном, та комплекти, які складаються з мікрофона та одного гучномовця чи більше; підсилювачі звукових частот електричні; електричні звукопідсилювальні комплекти».
Пунктом 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції, зокрема, у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту непроведения розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).
Судами попередній інстанцій встановлено та сторонами у справі не заперечується, що позивач у справі є платником єдиного податку другої групи. 
При цьому, позивач не заперечує факти реалізації технічно складних побутових товарів. 
Враховуючи реалізацію позивачем технічно складних побутових товарів, зокрема навушників, які наявні в Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16 березня 2017 року № 231, на нього не поширюються положення пункту 296.10 статті 296 Податкового кодексу України щодо не застосування реєстраторів розрахункових операцій.
Зазначене свідчить про необхідність позивачу у справі проводити всі готівкові розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Колегія суддів зазначає, що з моменту першого продажу технічно складного побутового товару у позивача припинилося право здійснювати продаж без застосування реєстратору розрахункових операцій, відповідно він повинен перейти на здійснення діяльності з продажу  товарів з застосуванням реєстратора розрахункових операцій.
Законодавство України не передбачає можливості здійснення реалізації одних технічно складних побутових товарів з застосуванням реєстратора розрахункових операцій, а інших товарів без застосування реєстратора розрахункових операцій.
В разі реалізації технічно складного побутового товару суб`єкт господарювання повинен почати застосовувати реєстратор розрахункових операцій, до будь яких розрахункових операцій.    
Приймаючи рішення по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивач здійснює діяльність з продажу різних товарів, серед яких, зокрема, аксесуари до стільникових телефонів (захисні плівки, захисне скло, чохли, зарядні пристрої тощо), продаж яких не вимагає застосування реєстратора розрахункових операцій. Продаж технічно складного побутового товару доведений контролюючим органом лише в частині реалізації навушників Panasonic RP-HGE118GU-R за 235 гривень.
Проте вказані висновки суду першої інстанції суперечать  висновкам Верховного Суду по цій справі, які були викладені в постанові від 03.03.2020, якою справу направлено на новий розгляд.
Приймаючи рішення про направлення справи на новий розгляд Верховний Суд зазначив, що: «Судами попередній інстанцій встановлено та сторонами у справі не заперечується, що позивач у справі є платником єдиного податку другої групи, який, окрім іншого, здійснює реалізацію технічно складних побутових товарів. Враховуючи реалізацію позивачем технічно складних побутових товарів, зокрема навушників, які наявні в Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16 березня 2017 року № 231, на нього не поширюються положення пункту 296.10 статті 296 Податкового кодексу України щодо не застосування реєстраторів розрахункових операцій.
Зазначене свідчить про необхідність позивачу у справі проводити всі готівкові розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок».
Отже, Верховний Суд приймаючи рішення, прийшов до висновку, що факт реалізації одного з товарів віднесених до технічно складних побутових, зумовлює необхідність для позивача встановити РРО і продаж усієї продукції здійснювати з його використанням. 
Враховуючи те, що за 20.02.2019 - 04.04.2019 (згідно з записами в книзі обліку доходів позивача, яка є в матеріалах справи) ФОП ОСОБА_1 продовжувала продавати технічно складні побутові товари без проведення цих операцій через РРО, всі розрахункові операції за товари в за цей період, є такими, що проведені з порушенням.
Так судом встановлено, та не заперечується сторонами, що на підставі акту фактичної перевірки № 0336/26/15/14/ НОМЕР_1 від 20.02.2019р. ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення ст. 17 п.1 Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (первинний факт продажу).
На підставі висновків акту фактичної перевірки № 0336/26/15/14/ НОМЕР_1 від 20.02.2019р. відповідачем прийнято податкове-повідомлення рішення від 06.03.2019р. №00002891410 про застосовування штрафних санкцій у розмірі 1 грн. за порушення законодавства в сфері РРО.
Під час повторної перевірки ФОП ОСОБА_1 29.03.2019р. податковим органом встановлено порушення п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", п.63.3 ст. 63 Податкового кодексу, а саме встановлено факт продажу навушників Panasonic RP- HGE118GU-R вартістю 235,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій.
На підставі акта перевірки податковим органом за порушення пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстратором розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», винесено податкові повідомлення рішення №00006181410 від 26 квітня 2019 року, яким застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 453 512,02 гривень (100 відсотків вартості проданих з порушеннями товарів) та № 00006191410 від 26 квітня 2019 року, яким нараховано штрафні санкції у розмірі 340,00 гривень. 
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про  правомірність застосування ГУ ДФС області на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.04.2019 № 00006181410 за порушення вимог ст. 3 Закону про РРО штрафної санкції .
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 20.02.2020 по справі  № 826/14370/18. В даному рішенні Верховний Суд сформулював позицію про те, що до позивача в такому випадку «підлягають застосуванню штрафні санкції в обсязі вартості всього реалізованого товару за перевіряємий контролюючими органами період».
Посилання позивача на неможливість застосування РРО у зв`язку з тим, що всі покупки за перевіряємий період оплачені у безготівковому порядку, спростовується пунктом 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яка передбачає необхідність при здійсненні розрахункових операцій в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів у сфері торгівлі проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій.
Окрім того, підпунктом 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.
З урахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновку позивача та суду першої інстанції, стосовно того, що перевіряючими доведено виключно одне порушення позивачем наведених вимог законодавства на суму 235,00 грн., при цьому актом перевірки не встановлено який саме товар було реалізовано на суму 453535,12 грн. та не встановлено факт віднесення іншого товару до Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій, враховуючи той факт, що значну частину асортименту магазину, в якому здійснює господарську діяльність позивач становить аксесуари до стільникових телефонів (захисні плівки, захисне скло, чохли, зарядні пристрої тощо). 
Проте колегія суддів не погоджується з податковим повідомленням-рішенням від 26.04.2019 року №00006181410 в частині нарахування штрафних санкцій на суму 18 400 грн.
Згідно преамбули Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.
Як вбачається з наданих Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України письмових пояснень і розрахунку, до нарахованих позивачу штрафних санкцій  включено також суму коштів, отриманих згідно банківською випискою позивачем від фізичних осіб підприємців та юридичних осіб шляхом сплати на підставі рахунку фактури в розмірі 18 400 грн.
Проте кошти, отримані згідно банківською випискою позивачем від фізичних осіб підприємців та юридичних осіб шляхом сплати на підставі рахунку фактури не є коштами отриманими від здійснення розрахункових операцій, в розумінні Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а є коштами отриманими при здійсненні операцій між двома суб`єктами господарювання.
Тобто ці операції не відносять до розрахункових операцій, в розумінні Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", та операціями до яких застосовуються реєстратори розрахункових операцій.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник відповідача не зміг обґрунтувати підстав застосування штрафних санкцій по вказаним операціям на суму 18400 грн. та відповідних обґрунтованих не вбачається з письмових пояснень відповідача.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість включення до нарахованих позивачу штрафних санкцій суми коштів, отриманих згідно банківською випискою позивачем від фізичних осіб підприємців та юридичних осіб шляхом сплати на підставі рахунку фактури в розмірі 18 400 грн.
При цьому, як вбачається з наданих Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України письмових пояснень 435 112,02 грн. (430 079,92 + 5 032,10) є сумою коштів, отриманих за платіжним операціями з еквайрінгу та як готівки за товар, що був реалізований без використання реєстратора розрахункових операцій.
Тобто відповідач фактично не заперечує проти помилковості включення до нарахованих позивачу штрафних санкцій суми коштів, отриманих згідно банківською випискою позивачем від фізичних осіб підприємців та юридичних осіб шляхом сплати на підставі рахунку фактури в розмірі 18 400 грн. Наданий розрахунок відповідає даним книги обліку та банківській виписці.
Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 11.11.2019 по справі № 803/1672/16 зазначив, що у судів достатньо процесуальних можливостей у випадку необхідності, для виділення з загального обсягу збільшеного грошового зобов`язання суму, яка визначена правомірно. 
Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №00006181410 від 26.04.2019 року підлягає скасуванню в частині застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  штрафних санкцій на суму  18 400  грн. 
Щодо посилань представника позивача, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на Лист НБУ від 16.05.2019 р. №57-0007/26039, колегія суддів зазначає наступне.
Даний Лист НБУ від 16.05.2019 р. №57-0007/26039 не впливає на вирішення справи по суті, оскільки стосується проведення безготівкових операцій, оскільки, як вже було зазначено вище, відповідно до положень  пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» при здійсненні розрахункових операцій в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів у сфері торгівлі проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій.  
Щодо посилань представника позивача, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на те, що статтю 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 1017-ІХ від 01.12.2020 і чітко зазначено що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються при здійсненні розрахунків за послуги у разі проведення таких розрахунків виключно за допомогою банківських систем дистанційного обслуговування та/або сервісів переказу коштів, колегія суддів зазначає наступне.
Дані посилання позивача не впливають на вирішення справи по суті, оскільки зміни, до ст. 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" було внесено після періоду за який застосовано штрафні санкції.
Крім того, дана норма передбачає проведення всіх без винятку операцій з застосуванням зазначеної системи. 
Щодо посилань представника позивача, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на те, що відповідно до положень п. 2 ст. 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій, та розрахункові книжки не застосовуються при виконанні банківських операцій, а в даному випадку суми за транзакціями є прямими переказами з банківського рахунку на банківський рахунок, колегія суддів зазначає наступне. 
Дані посилання позивача є помилковими, оскільки в даному випадку операції які були проведені не є банківськими операціями, а є операціями купівлі- продажу між продавцем (позивачем по справі) та покупцем.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду  від 07.11.2019р. по справі № 826/17212/18  є не обґрунтованим. Дане судове рішення не є рішенням, яке є обов`язковим до врахування, та таким що має преюдиційне значення для вирішення справи.
Також колегія суддів, на виконання вимог Верховного Суду викладених в постанові від 03.03.2020р., щодо фактичних обставин справи, витребувала у сторін належним чином завірені, у відповідності до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, первинні документи, а саме : Акт фактичної перевірки,  виписки по рахунках, книгу обліку доходів., на підставі яких були встановлені вищенаведені обставини.
Як судом першої так і судом апеляційної інстанції, під час розгляду справи по суті, були належним чином досліджені копії документів на підставі яких встановлені вищенаведені фактичні обставини справи.     
Колегія суддів зазначає, що з урахуванням змісту наказу на проведення фактичної перевірки від 27 лютого 2019 року № 2615 предметом перевірки ФОП ОСОБА_1 , було в тому числі порядок здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій.
Зі змісту наказу вбачається, що у податкового органу були підстави досліджувати встановлені вище обставини, за наслідками яких, до позивача були застосовані штрафні санкції.     
При цьому колегія суддів зазначає, що до позивача на підставі податкового-повідомлення рішення від 06.03.2019р. №00002891410 вже застосовувалась штрафна санкція у розмірі 1 грн. за порушення законодавства в сфері РРО на підставі висновків акту фактичної перевірки № 0336/26/15/14/ НОМЕР_1 від 20.02.2019р. 
Стосовно позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.04.2019 року № 00006191410, суд зазначає, що позивачем як у позовній заяві так і в судовому засіданні не зазначено та не обґрунтовано обставини, за яких позивач вважає вказане податкове повідомлення незаконним, а тому, на думку суду, відсутні підстави для його скасування.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції під час прийняття рішення по справі було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття неправильного  рішення по суті. 
Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом, згідно квитанції № 0.0.1385853725.1 від 19.06.2019р, яка міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с.4), сплатив судовий збір в сумі 4538,53 грн. 00 коп. Всього, з урахуванням того, що позов задоволено частково, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 184 грн. .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 року по справі № 520/6220/19  скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №00006181410 від 26.04.2019 року про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій на суму  18 400  грн. 
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  184 грн.  витрати по сплаті судового збору.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    І.С. Чалий   	
Повний текст постанови складено  03.03.2021 року