ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021                                   місто Дніпро                              Справа №  904/4323/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),        
суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,  
секретар судового засідання: Абадей М.О., 
представники сторін: 
від позивача: Хлабистін Д.М., адвокат, довіреність №961  від 13.10.2020;
від відповідача: Муходінов М.Л., адвокат, довіреність №14/274  від 17.12.2020,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 17.12.2020 (повний текст складений 23.12.2020, суддя Рудь І.А.) у справі №904/4323/20 
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця",                  м. Дніпро   
до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 
про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у загальній сумі 437 069,76 грн., - 

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на свою користь 423 714,36 грн. плати за користування вагонами, 13 355,40 грн. збору за зберігання вантажу.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/4323/20 позов задоволено у повному обсязі: з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" стягнуто на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"                423 714,36 грн. плати за користування вагонами, 13 355,40 грн. збору за зберігання вантажу, 6 556,05 грн. судового збору. 
Рішення місцевого господарського суду мотивоване доведеністю позивачем підстав для стягнення плати за користування вагонами; зазначено, що станцією затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, ГУ-23а, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки згідно з Тарифним керівництвом №1 розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№22029170, 22029178, 22029172, 22029171, 22029177 на загальну суму 423 714,36 грн. та збір за зберігання вантажу у розмірі 13 355 грн. 40 коп. за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 № 26029015.
Місцевим господарським судом встановлено, що вагони, які прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, тому на станції призначення Інгулець були складені акти загальної форми ГУ-23 №№631, 638, 642, 652 від 21.02.2020, №№655, 657 від 22.02.2020. 
У зв`язку із затримкою на станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці, залізницею  нарахована плата за користування спірними вагонами згідно з відомостями форми ГУ-46 №№22029170, 22029178, 22029172, 22029171, 22029177 на загальну суму 423 714,36 грн. та збір за зберігання вантажу у розмірі 13 355,40 грн. за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 № 26029015. Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень судом не встановлено.
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що матеріалами справи доводиться факт затримки вагонів з вини відповідача, визнав правомірним та обґрунтованим нарахування плати за користування вагонами на суму 423 714,36 грн. та збору за зберігання вантажу у сумі 13 355,40 грн., що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.
Місцевим господарським судом відхилені твердження відповідача щодо відсутності у нього обов`язку приймання та транспортування спірних вагонів на під`їзну колію власним локомотивом через неналежні підписи його представників у Книзі повідомлень форми ГУ-2 та вказано про відсутність підстав для призначення у справі почеркознавчої експертизи з огляду на те, що підписи в Книзі повідомлень ф. ГУ-2, які відповідач ставить під сумнів, не є обов`язковими і не можуть підтвердити або спростувати факт повідомлення про подавання вагонів. 
Крім того, акти  загальної  форми ГУ-23 № 1 від 07.02.2020, №№631, 638, 642, 652 від 21.02.2020, №№655, 657 від 22.02.2020 підписані  відповідачем  з  застереженнями, однак в жодному із застережень не зазначено, що відповідач не був повідомлений про  прибуття спірних вагонів на його адресу. 
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/4323/20 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" відмовити.  
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про те, що затримка вагонів на станції Інгулець відбулась з причин, що залежали від відповідача. Вказує, що на підтвердження повідомлення відповідача про готовність спірних вагонів до подавання позивачем надано Книгу повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф. ГУ-2, Однак прийомоздавальники Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", прізвища яких містяться у Книгах повідомлень        ГУ-2, стверджують, що підписи в книгах їм не належать, повідомлення про подавання вагонів ними не приймалось, відтак, на думку апелянта, у нього не виникло обов`язку щодо приймання та транспортування спірних вагонів на під`їзну колію власним локомотивом. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2021 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П.,                Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 17.12.2020 у справі №904/4323/20; розгляд скарги  призначений у судове засідання на 24.03.2021.
11.03.2021 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі  Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Позивач зазначає, що в матеріалах справи міститься повідомлення про затримку вагонів № 1 (станція Мигаєве), що перевозяться в поїзді № 3102 індекс 4051-440-4677, вручене представнику відповідача 07.02.2020 о 08:30 год., що спростовує доводи апелянта про недоведеність факту повідомлення його про затримку спірних вагонів.
За доводами позивача, підписи в Книзі ф. ГУ-2, які відповідач ставить під сумнів, не є обов`язковими і не можуть підтвердити або спростувати факт повідомлення про подавання вагонів.
17.03.2021 від представника Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" адвоката Муходінова Миколи Леонідовича надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2021 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П.,             Подобєда І.М.) задоволено заяву представника Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" адвоката Муходінова Миколи Леонідовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №904/4323/20 та призначено судове засідання за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
У судовому засіданні, яке відбулося 24.03.2021, представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, представник позивача підтримав заперечення на апеляційну скаргу, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.                   
У судовому засіданні, яке відбулося 24.03.2021, оголошені вступна та резолютивна частини постанови. 
Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 02.06.2014 між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) був укладений договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" №ПР/М-14-2/14757НЮдч, відповідно до пункту 1 якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" стрілкою №5 до продовження станційної колії № 3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2. 
Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом 
Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено на продовженні колії № 3 біля вхідного сигналу "Н-І", на продовженні колії №2 біля вхідного сигналу "Н-ІІ".
У пункті 19 договору (в редакції додаткової угоди №6 від 10.12.2019) сторони визначили, що договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 25.06.2014 по 31.03.2020 включно.
Згідно з умовами пункту 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії.
У пункті 5 договору сторони погодили, що здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється:
- порожні вагони під навантаження концентрату залізорудного - через інтервал часу 1,5 години;
- інші - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2.
Відповідно до пункту 6 договору вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.
Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тон (пункт 7 договору).
Згідно з умовами пункту 10 договору час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.
У пункті 11 договору сторони погодили, що для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 12,0 годин.
Відповідно пункту 14 договору власник колії сплачує залізниці:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифного керівництва № 1);
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами. Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтів підвищення.
У зв`язку з реорганізацією підприємств залізничного транспорту та утворенням у встановленому законом порядку та реєстрацією Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" сторони уклали додаткову угоду №3 від 15.12.2015 до договору, відповідно до умов якої сторонами договору визначили Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та Публічне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
У лютому 2020 року за залізничними накладними, які наявні в матеріалах справи, на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо - збагачувальний комбінат" залізницею прийняті до перевезення порожні власні вагони (а.с. 77-150 том 1, а.с. 1- 129, том 2).
Згідно з зазначеними накладними станція та залізниця призначення - Інгулець Придніпровської залізниці.
По прибутті вагонів на станцію призначення позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.
Однак, на шляху прямування вагони були затримані за наказом позивача, у зв`язку з неприйняттям вантажу одержувачем Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо - збагачувальний комбінат"  на свою під`їзну колію. 
Так, за наказом №18 від 07.02.2019 (07:45 год.) (фактична дата наказу - 07.02.2020 за інформацією, наданою службою комерційної роботи та маркетингу Одеської залізниці) затримані 52 вагони, поїзд № 3102, індекс поїзда 4051-440-4677 з вантажем порожняк на станції Мигаєве Одеської залізниці по причині неприйняття вагонів вантажовласником Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
За фактом затримки вагонів станцією Мигаєве Одеської залізниці у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, пунктом 9 Правил зберігання вантажів складено акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 2 від 19.02.2020; акт загальної форми ГУ-23 №1 від 07.02.2020; повідомлення про затримку вагонів № 1 (станція Мигаєве), що перевозяться в поїзді № 3102 індекс 4051-440-4677, вручене представнику відповідача 07.02.2020 о 08:30 год.
Станцією призначення Інгулець Придніпровської залізниці складено акти загальної форми ГУ-23 №№ 631, 638, 642, 652 від 21.02.2020, №№ 655, 657 від 22.02.2020.
За час затримки вагонів з вини вантажовласника позивачем нараховані відповідачу плату за користування спірними вагонами у розмірі 423 714,36 грн. за відомостями форми ГУ-46 №№ 22029170, 22029178, 22029172, 22029171, 22029177 та збір за зберігання вантажу у розмірі 13 355,40 грн. за накопичувальною карткою форми        ФДУ-92 № 26029015.
Вказані вище акти загальної форми ГУ-23, відомості плати за користування вагонами та накопичувальна картка працівниками відповідача підписані із запереченнями: "З нарахованою сумою не згодні, так як на ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" немає можливості приймання порожняку через відсутність вільних колій, так як через неприймання станцією Інгулець ДН-2 Придніпровської залізниці на під`їзній колії ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" простоюють прийняті до перевезення за документами фактично не виставлені маршрути, одиниці розбірки вагони або неприйняті до перевезення маршрути, одиниці запрошеної розбірки до виставки вагони тощо".
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" посилається на відмову Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" сплатити  423 714,36 грн. плати за користування вагонами та 13 355,40 грн. збору за зберігання вантажу, що і є причиною виникнення спору. 
Предметом спору є стягнення з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"  423 714,36 грн. плати за користування вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 22029170, 22029178, 22029172, 22029171, 22029177 та 13 355,40 грн. збору за зберігання вантажу за накопичувальною карткою форми          ФДУ-92 № 26029015.
Відповідно до частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Пунктом 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних порожніх вагонів встановлений пунктом 17 розділу 1 Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356.
Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.
Відповідно до абзацу третього пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Правилами користування вагонами і контейнерами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.
Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).
Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).
Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу; при зберіганні вантажів у вагонах 4,0 грн. за одну тонну. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.
Матеріалами справи підтверджується, що станцією затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, ГУ-23а, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки, згідно з Тарифним керівництвом №1 розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 22029170, 22029178, 22029172, 22029171, 22029177 у сумі 423 714,36 грн. та збір за зберігання вантажу у розмірі 13 355,40 грн. за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 № 26029015.
Місцевим господарським судом здійснено перевірку виконаного позивачем розрахунку та встановлено його правильність. 
Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що матеріалами справи доводиться факт затримки вагонів з вини відповідача, визнав правомірним та обґрунтованим нарахування плати за користування вагонами на суму 423 714,36 грн. та збору за зберігання вантажу у сумі 13 355,40 грн., що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.
Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, посилаючись  на відсутність його вини у затримці вагонів. Вказує, що на підтвердження повідомлення відповідача про готовність спірних вагонів до подавання позивачем надано Книгу повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф. ГУ-2, однак прийомоздавальники Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", прізвища яких містяться у Книгах повідомлень ГУ-2, стверджують, що підписи в книгах їм не належать, повідомлення про подавання вагонів ними не приймалось, відтак, на думку апелянта, у нього не виникло обов`язку щодо приймання та транспортування спірних вагонів на під`їзну колію власним локомотивом.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріалами справи підтверджується, що за фактом затримання вагонів станцією затримки Мигаєте Одеської залізниці у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акт про затримку вагонів форми    ГУ-23а №2 від 19.02.2020, акт загальної форми ГУ-23 №1 від 07.02.2020 та станцією призначення Інгулець вручено представнику комбінату повідомлення про затримку цих вагонів. В матеріалах справи наявне повідомлення про затримку вагонів 1, яке вручено відповідачу 07.02.2020 о 08:30 год. 
Відповідно до пункту 1 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції за №862/5083 24.11.2000, про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів). Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Одержувач письмово повідомляє начальнику станції прізвища працівників, відповідальних за приймання в узгодженому порядку повідомлень, і номери телефонів (факсів) та адреси електронної пошти, за якими надаються повідомлення. В окремих випадках повідомлення може здійснюватися шляхом вивішування оголошень у товарній конторі або через посильних тощо.
Крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення. Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458). 
Порядок і терміни повідомлення про подачу вагонів на під`їзні колії передбачаються в договорах про експлуатацію під`їзних колій (договорах про подачу та забирання вагонів) (пункт 2 Правил видачі вантажів).
Згідно з пунктом 5 договору №ПР/М-14-2/12-14757/НЮп здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється у наступному порядку: порожні під навантаження концентрату залізорудного - через інтервал часу 1,5 години; інші - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику залізничного цеху ПрАТ "ІнГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.
Позивач у відповідності до пункту 5 договору своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати на під`їзну колію комбінату вагони, щодо яких станцією Інгулець складено акти загальної форми. Відповідні записи-повідомлення відображено в Книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження    ф. ГУ-2.
Як вбачається з витягу Книги повідомлень ф. ГУ-2, прийомоздавальник Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" по телефону 39-66 був повідомлений про запланований час подавання вагонів на під`їзну колію.
Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується  із висновком місцевого господарського суду, що ні додатком 7 до Правил користування вагонами та контейнерами, яким встановлено форму Книги повідомлень, ні умовами спірного договору не передбачено імперативного обов`язку проставляння власноручного підпису представника Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
Отже, підписи в Книзі повідомлень ф. ГУ-2, які апелянт (відповідач) ставить під сумнів, не є обов`язковими і не можуть підтвердити або спростувати факт повідомлення про подавання вагонів. 
Крім того, акти  загальної  форми ГУ-23 № 1 від 07.02.2020, №№ 631, 638, 642, 652 від 21.02.2020, №№ 655, 657 від 22.02.2020 підписані  відповідачем  з  застереженнями, однак в жодному із застережень не зазначено, що відповідач не був повідомлений про  прибуття спірних вагонів на його адресу. 
Враховуючи, що форма Книги повідомлень не передбачає необхідності проставляння підпису працівника вантажовласника, немає необхідності у дослідженні підписів працівників відповідача; в запереченнях на акти загальної форми відповідач не називав таку причину як неповідомлення чи несвоєчасне повідомлення про готовність вагонів, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта стосовно того, що у нього не виникло обов`язку щодо приймання та транспортування спірних вагонів на під`їзну колію власним локомотивом як необґрунтовані. 
Пунктом 46 Статуту залізниць України на одержувача покладено обов`язок прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).
За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову. 
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги. 
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційних скарг - без задоволення. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
Керуючись ст. 129, ст. 275, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 17.12.2020 у справі №904/4323/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 у справі №904/4323/20 залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений  -  26.03.2021.

Головуючий суддя                                                                                  Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                                         Л.П. Широбокова 

Суддя                                                                                                          І.М. Подобєд          

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, копії постанови  Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2021 у справі №904/4323/20 поштою не надсилаються.
Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси Акціонерного товариства "Українська залізниця" (uz@uz.gov.ua), Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (p.dn2secretar@dp.uz.gov.ua), Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (Info@ingok.com.ua), представника Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" адвоката Муходінова Миколи Леонідовича (muhodinov@ukr.net).