Справа № 466/7304/13-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б. 
Провадження № 22-ц/811/2458/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:63

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.
секретаря: Бадівської О.О.
за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
її представника ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 в інтересах якої звертається адвокат Пащук Артем Ігорович про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа,
ВСТАНОВИЛА:
22 квітня 2020 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до Шевченківсього районного суду м.Львова із заявою, в якій просив поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 466/7304/13-ц, виданого 20.05.2015 про стягнення солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 12 400,48 грн - витрати за житлово-комунальні послуги по квартирі  АДРЕСА_1 за період з березня 2009 року по серпень 2012 року. Видати дублікат виконавчого листа № 466/7304/13-ц, виданого 20.05.2015.
В обґрунтування заяви покликався на те, що ОСОБА_2 отримала 20.05.2015 виконавчий лист від 24.12.2014 по справі №466/7304/13-ц про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 12400,48 грн за житлово-комунальні послуги за період з березня 2009 року по серпень 2012 року. Виконавчий лист було видано на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 24.12.2014 по справі № 466/7304/13-ц. Вказаний виконавчий лист було пред`явлено до виконання до Миколаївського районного відділу ДВС ГТУЮ у Л/о. Проте даний виконавчий лист повернуто без виконання 29.12.2016, у зв`язку із відсутністю майна. Додатково звертає увагу суду на те, що рішення Шевченківського районного суду мЛьвова від 24.12.2014 набрало законної сили 16.04.2015, в апеляційному порядку рішення не оскаржувалось. Тобто, із 16.04.2015 боржник дану суму коштів не сплатила та свідомо ухиляється від виконання рішення суду, при цьому мала можливість його виконати, оскільки по іншому виконавчому провадженні боржник отримала кошти в сумі 263191,34грн, доказом цього є відповідна постанова про закінчення виконавчого провадження. ОСОБА_2 від Миколаївського районного відділу ДВС ГТУЮ у Л/о не отримувала ні постанову про повернення виконавчого документа без виконання так і не отримувала оригінал виконавчого листа. 23.03.2020 вони звернулись із відповідним адвокатським запитом в відділ ДВС з проханням надати інформацію по виконавчому провадженні. 13.04.2020 через пошту ними отримано відповідь від виконавчої служби із відповідним копіями документів, в тому числі із копією постанови про повернення виконавчого листа. ОСОБА_2 так і не отримувала вказаної постанови як і не отримувала оригіналу виконавчого листа. Кінцевий термін пред`явлення виконавчого листа припадає на 29.12.2019 із урахування трирічного строку. Станом на сьогодні боржник коштів не повернула та не намагалась виконати рішення суду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2020 року заяву ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа – задоволено.
Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 466/7304/13-ц виданого 20.05.2015 про стягнення солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 12 400,48 грн - витрати за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з березня 2009 року по серпень 2012 року.
Видано дублікат виконавчого листа № 466/7304/13-ц, виданого 20.05.2015.
Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи щодо причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та щодо його пред`явлення до виконання поза межами встановленого діючим на той час законом строку. Вважає, що суд встановив наявність підстав для поновлення строку та видачі дубліката виконавчого листа без встановлення того, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Зазначає, що висновки суду про те, що виконавчий лист, виданий 16.04.2015 міг бути пред`явлений до виконання впродовж 3 років, а не 1 року, як це вказано в самому виконавчому листі, не ґрунтуються ні на матеріалах справи, ні на вимогах закону. Також, вважає, що судом було порушено вимоги п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України щодо можливості видачі дубліката виконавчого документа виключно за умови, якщо не завершився строк пред`явлення його до виконання, ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV щодо річного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 , просила апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. ОСОБА_2 , її представник ОСОБА_3 просили ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не повністю відповідає. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримала 20.05.2015 виконавчий лист від 24.12.2014 по справі №466/7304/13-ц про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 12400,48 грн за житлово-комунальні послуги за період з березня 2009 року по серпень 2012 року. 
Виконавчий лист було видано на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 24.12.2014 по справі № 466/7304/13-ц. Вказаний виконавчий лист було пред`явлено ОСОБА_2 до виконання до Миколаївського районного відділу ДВС ГТУЮ у Л/о. 
Постановою державного виконавця Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 07.06.2016 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданого 20.05.2015 Шевченківським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 12 400,48 грн – витрат за житлово- комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з березня 2009 року по серпень 2012 року повернуто стягувачу. 
Постановою Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 29.12.2016 виконавчий лист №466/7304/13-ц, виданий 20.05.2015 Шевченківським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 12 400,48 грн – витрат за житлово- комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з березня 2009 року по серпень 2012 року повернуто стягувачу. Виконавчий документ може бути пред`явлено для виконання в строк до 29.12.2018.
Згідно частини 1 пункту 17.4 розділу ХIII перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
З наявних у матеріалах справи доказів убачається, що виконавчий лист було повернуто стягувану Миколаївським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області 29.12.2016.
Із списку згрупованих рекомендаційних відправлень Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області така постанова про повернення виконавчого листа та виконавчий лист надіслані ОСОБА_2 , 05.01.2017 рекомендованим листом, отримання якого заперечується ОСОБА_2 (а.с.41).
 Відповідно до ч.5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Згідно з ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Таким чином, строк для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив 29.12.2019.
Із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа ОСОБА_2 звернулася 22.04.2020, тобто з пропуском строку пред`явлення до виконання.
Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.
Стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство.
Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежать від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа. Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судове рішення, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.
Проте, як убачається з матеріалів справи, стягувач знаючи про невиконання рішення в повному обсязі, протягом тривалого терміну, а саме з з 07.06.2016 (дати відкриття виконавчого провадження) та до часу звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, не скористався своїм правом ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та брати участь у проведенні виконавчих дій. Викладене свідчить про виявлення інтересу стягувача до вказаного виконавчого провадження лише після спливу передбаченого законом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. До того ж стягувачем жодним чином не обумовлено наявність об`єктивних причин такого тривалого часу незвернення до відділу ДВС щодо вказаного виконавчого провадження.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність ОСОБА_2 об`єктивних та непереборних обставин причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому немає підстав для поновлення пропущеного стягувачем строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа. 
Безпідставне поновлення судом строків пред`явлення виконавчих листів до виконання є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд. Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.
Слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки. 
Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.
У рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції «про захист прав людини і основоположних свобод»).
 Колегія суддів звертає увагу на те, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання немає перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. 
Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. 
Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви(п.35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №2-836/11).
За таких обставин у зв`язку з відмовою у поновленні пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчого документа, у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа слід відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи наведене, ухвалу суду слід скасувати, ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа – відмовити. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
       Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2020 року скасувати.
       Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:12.02.2021

Головуючий         

Судді