Ухвала
09 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 408/794/20-ц
провадження №61-1056ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач),  Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу представника Сідабрас Олени Сергіївни, яка діє від імені Кабінету Міністрів України, на постанову Луганського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 24 червня 2020 року у задоволенні позову   ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Луганського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 24 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди задоволено частково.
Стягнуто з Держави України, в особі Кабінету Міністрів України за рахунок коштів Державного бюджету України на корить ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 150 000 грн.
 
У січні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку  представник Сідабрас О. С., яка діє від імені Кабінету Міністрів Україниподала касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Луганського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Крім того, в касаційній скарзі заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, зазначивши, що повний текст копії постанови апеляційного суду було отримано 24 грудня 2020 року особисто в приміщенні суду, про що зроблено відповідний запис в матеріалах справи.   
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений 
з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, тому  строк необхідно поновити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в  ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення, заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати  Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 265/6582/16-ц, провадження                            №14-17цс19.
Також заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції помилково встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів та безпідставно і необґрунтовано порушив межі розгляду справи, що визначені статтею 367 ЦПК України. 
Касаційна скарга представника Сідабрас О. С., яка діє від імені Кабінету Міністрів України,  подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Крім того, в касаційній скарзі представник Сідабрас О. С., яка діє від імені Кабінету Міністрів України, заявлено клопотання, в якому просить зупинити виконання постанови Луганського апеляційного суду від 03 грудня                       2020 року, до закінчення касаційного провадження.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Наведені у клопотанні доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Луганського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року, оскільки у разі задоволення касаційної скарги поворот виконання судового рішення буде утруднений, а тому клопотання заявника підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 УХВАЛИВ:
Поновити представнику Сідабрас Олені Сергіївні, яка діє від імені Кабінету Міністрів України строк на касаційне оскарження постанови Луганського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у  справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою  представника Сідабрас Олени Сергіївни , яка діє від імені Кабінету Міністрів України, на постанову Луганського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року.
Витребувати з  Біловодського районного суду Луганської області цивільну справу (№ 408/794/20-ц).
Зупинити виконання постанови Луганського апеляційного суду від 03 грудня                       2020 року, до закінчення касаційного провадження.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до  09 березня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк