ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/295/21 Справа № 932/15699/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк”,
на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року
по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:
В жовтні 2019 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — відмовлено.
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк “ПриватБанк”, просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ “ПриватБанк” задовольнити в повному обсязі.
У відзиві представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2  на апеляційну скаргу АТ КБ “ПриватБанк” на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ КБ “ПриватБанк” на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року у повному обсязі і рішення суду залишити без змін.
Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи повністю у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що заявлені банком позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 125 820,22 грн. є недоведеними.
Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 03 грудня 2010 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, в якій виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну карту кредитка «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом у сумі 300,00 грн. (а.с. 9). 
Відповідач у заяві підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
Також відповідач підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідно до якої застосовується базова ставка 2,5 % на місяць за користування кредитними коштами.
Таким чином, сторони в належній формі, погодили умови договору щодо порядку та розміру сплати процентів.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідачем взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконано, внаслідок чого станом на 30.09.2019 року виникла заборгованість у розмірі 125 820,22 грн., з яких 3003,44 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 122 816,78 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом з 03.12.2010 року по 28.09.2018 року.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідачем підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду, в якій зазначена базова процентна ставка, а тому в сукупності із заявою підтверджує умови укладеного договору, в тому числі щодо процентів.
Колегія суддів, вважає, що вказана довідка є частиною укладеного між сторонами 03.12.2010 року кредитного договору. 
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що банк у період з 03.12.2010 року по 31.08.2014 року проценти обраховував, виходячи з процентної ставки 30% на рік, з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року – 34,80% на рік, з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2019 року — 43,20 % на рік.
У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як вбачається з довідки про умови кредитування сторони погодили розмір процентної ставки на момент укладення кредитного договору на рівні 30 % річних (2,5 % на місяць). Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачем було погоджено підвищення процентної ставки до 34,80 та 43,20 % річних АТ КБ «ПриватБанк» всупереч положеннями ст. 81 ЦПК України суду не надано.
Крім того, відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору) встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банк змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
А тому, колегія суддів погоджується, з розміром заборгованості по процентам обрахованим у розмірі 30,00 % річних станом на 31 серпня 2014 року на суму 1578,56 грн.
Водночас розмір заборгованості по процентам за період з 01 вересня 2014 року по 31 липня 2019 року обрахований, виходячи з підвищених процентних ставок, які в установленому законом порядку з відповідачем не були погоджені. Розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, виходячи з базової процентної ставки 2,5% на місяць за вказаний період позивачем суду не надано. 
Відтак, відсутні підстави для стягнення заборгованості по процентам у заявленому банком розмірі та порядку нарахування за період з 01 вересня 2014 року по 31 липня 2019 року.
Заява про застосування строків позовної давності від відповідача до суду не надходила.
З урахуванням наданого АТ КБ “ПриватБанк” розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 03.12.2010 року, колегія суддів вважає, що підлягає стягненню заборгованість станом на 30.09.2019 року у розмірі 4582,00 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом – 3 003,44 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з 03.12.2010 року по 31.08.2014 року – 1578,56 грн.
08 липня 2020 року на адресу Дніпровського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 надійшла заява про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 10930,40 грн. (а.с. 102).
Згідно ордеру серії ДП №877/048 правничу допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Темченко С.Л. 
Відповідно до звіту про надання правової допомоги за договором від 27.05.2020 року, адвокат витратив 13год., що коштує 10 930,40 грн. (а.с. 107, 108).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони. 
З опису робіт (наданих послуг) вбачається, що вказані послуги надавалися відповідачеві адвокатом та полягають у наступному: зустрівся з клієнтом 27.05.2020 року, уклав договір про надання правової допомоги, адвокат здійснив вивчення та правовий аналіз документів та інформації, що має відношення до наданого доручення, надав загальні консультації, підготував та подав заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення, ознайомився з матеріалами справи, підготував відзив, підготував заяву про стягнення судових витрат, відправив копії відзиву позивачу.
Отже, з урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені представником відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 930,40 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з позивача на користь відповідача 3363,20 грн. витрат на професійну правничу допомогу, із розрахунку необхідної кількості годин для вивчення справи , підготовки до справи і складання відзиву на 5 сторінках і заяви про стягнення судових витрат 3 сторінки, достатньо 4 годин (4 х 840,80 грн.=3363,20 грн.).
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” підлягає частковому задоволенню, а рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року необхідно скасувати і позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.12.2010 року станом на 30.09.2019 року у розмірі 4582,00 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом – 3 003,44 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з 03.12.2010 року по 31.08.2014 року – 1578,56 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” судові витрати у розмірі 174,81 грн. 
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” на користь Зобніної Євгенії Романівни витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3363,20 грн. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” — задовольнити частково.
Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року — скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.12.2010 року станом на 30.09.2019 року у розмірі 4582,00 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом – 3 003,44 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з 03.12.2010 року по 31.08.2014 року – 1578,56 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” судові витрати у розмірі 174,81 грн. 
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк” на користь  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3363,20 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова