ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
73000, м. Херсон, вул.295 Херсонської стрілецької дивізії, 1-а, тел.31-60-50
E-mail: inbox@ksa.court.gov.ua, web:http://court.gov.ua/sud4819/, код ЄДРПОУ 42261148

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 року                                                                  м. Херсон

Номер справи: 653/1859/20
Номер провадження: 22-ц/819/410/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач)                Приходько Л. А., 
суддів:                                        Бездрабко В. О., 
                                               Майданік В. В.,
секретар                                        Дундич А. О.,

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 09 листопада 2020 року у складі головуючого судді Берлімової Ю.Г.,

встановив:
В червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 24 січня 2018 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
З червня 2020 року, у зв`язку із працевлаштуванням відповідача у ПСП «Промінь», розмір аліментів на дитину значно зменшився, та в червні 2020 року їй було перераховано аліменти: ОСОБА_2 в розмірі 300грн. та через державну виконавчу службу - 558.88грн. 
Посилаючись на те, що аліменти стягуються у розмірі меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а плата за харчування у ясла-садку, який відвідує дитина становить від 480 до 548грн на місяць просила суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на неповнолітню дитину з частки від усіх видів заробітку на тверду грошову суму, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1600грн, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 09 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 24 січня 2018 року у справі № 653/3276/17.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1043.00грн щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повнолітнього віку.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на неповнолітню дитину з частки від усіх видів заробітку на тверду грошову суму та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1600грн, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористався.
Під час розгляду справи представник ОСОБА_1 - адвокат Шликов С.М., приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі, зазначивши, що підставою для звернення з даним позовом є зменшення розміру аліментів у зв`язку із працевлаштуванням боржника до ПП «Промінь». Просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_2 , зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними. З травня 2020 року він працевлаштувався до ПП «Агрофірма «Промінь», його дохід складається лише з заробітної плати за місцем роботи ( у 2020 році - 5200грн на місяць, з 2021 року – 6200грн. на місяць). Сплачувати аліменти у розмірі більшому ніж 1/4 частина заробітку він не має можливості.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, учасників справи обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
З огляду на положення частин першої - четвертої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права, відповідно до частини другої статті 376 ЦПК України, вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Судом встановлено, що сторони у справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 24 січня 2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями частин першої - третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів, позивачка обґрунтовувала свої вимоги зменшенням розміру аліментів у зв`язку із працевлаштуванням відповідача у травні 2020 року, та фактично просила збільшити розмір аліментів до 1600грн щомісячно, змінивши спосіб їх стягнення.
Судом встановлено і вказані обставини визнані сторонами, що з листопада 2018 року по 14 травня 2020 року платник аліментів, ОСОБА_2 не був працевлаштований, і за цей період часу розмір аліментів визначався державним виконавцем виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості.
З довідки-розрахунку заборгованості по виплаті аліментів по виконавчому листу № 653/3276/17 від 01 березня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини вбачається, що за період часу з листопада 2018 року по квітень 2020 року включно розмір аліментів визначався державним виконавцем виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, та становив: у листопаді 2018 року - 1275.71грн., з грудня 2018 по квітень 2019 року - 1242.23грн., з травня по грудень 2019 року - 1480.42грн., з січня по квітень 2020 року 1665.34грн. 
У зв`язку з неповною сплатою нарахованих аліментів сукупний розмір заборгованості по аліментам станом на квітень 2020 року становив 2500.51грн.
З 27 травня 2020 року виконавчий лист знаходиться на утриманні у ПП «Агрофірма «Промінь».
Згідно виписок по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_2 на рахунок позивачки зараховані аліменти: 16 червня 2020 року - 558.88грн. та 300.08грн.; 09 липня 2020 року - 1046.50грн.; 24 вересня 2020 року - 1046.50грн.
Згідно довідок ПП «Агрофірма «Промінь» від 02 лютого 2021 року №0П00-000003, та №0П00-000004 ОСОБА_2 працює в ПП «Агрофірма «Промінь» на посаді водія автотранспортного засобу з 15 травня 2020 року. Його сукупний дохід у період з травня 2020 року по 31 грудня 2020 року становив 39 430.46грн (сукупний дохід на місяць - 5200грн), у період з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року – 6 200.00грн (сукупний дохід на місяць - 6 200грн).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_2 четвертого кварталу 2019 року по третій квартал 2020 року інших доходів ніж заробітна плата у ПП «Агрофірма «Промінь» не мав.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів та спосіб їх стягнення, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішені вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів та способу їх стягнення суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав, визначених законом, для задоволення позовних вимог про зміну розміру та способу стягнення аліментів, враховуючи, що матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо зміни матеріального та сімейного стану, як платника аліментів, так і стягувача, а також щодо погіршення чи поліпшення стану їх здоров`я.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 24 січня 2018 року розмір аліментів та спосіб їх стягнення відповідають вимогам сімейного законодавства, а зміна розміру та способу їх стягнення лише у зв`язку із працевлаштуванням відповідача, без підтвердження зміни матеріального та сімейного становища, як платника аліментів, так і стягувача, не може бути безумовною підставою для зміни розміру аліментів та способу їх стягнення. 
З наданих відповідачем доказів щодо розміру його доходу вбачається, що розмір аліментів раніше визначений судом (1/4 частки від всіх видів заробітку) є більшим ніж визначний законом як мінімальний гарантований розмір. Будь-яких доказів, що раніше визначений судом розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку позивачем суду не надано.
Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги з підстав заявлених позивачем задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 09 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02 березня 2021 року.

Головуючий                         Л.А. Приходько

Судді:                         В.О. Бездрабко

                                                                               В.В. Майданік