Справа № 370/1585/20	 	 	 	                  Головуючий у 1 інстанції  Косенко А.В.	
Провадження № 33/824/1010/2021	 	 	 	                  Доповідач у 2 інстанції  Семенцов Ю.В.	

 
                                       КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            ___________________________________________________________________
 
                                                          П О С Т А Н О В А
                                                             іменем України
 
02 лютого 2021 року                                                                                               Київ
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 14.09.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                                   ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. -
                                             В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 108029                                від 01 липня 2020 року, «01.07.2020 року о 15 год. 43 хв. на а/д Київ - Чоп М-06 54 км, водій ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів на автобусному маршруті Ковель Київ                       (не регулярні перевезення) автомобілем «Mercedes Bens 313 CDI» державний номерний знак НОМЕР_1 без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив вимоги п. 1. п. 3 постанови КМ України № 392 від 20.05.2020 та протоколу № 19 засідання Київської обласної ради з питань техногенно - екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 19.06.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП».
Постановою Макарівського районного суду Київської області від 14.09.2020 року                  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу                         у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                       17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що працівниками поліції при складанні щодо нього протоколу не було взято до уваги його пояснень, де він зазначав, що засіб індивідуального захисту ним була знята тільки для того, щоб попити води та замінити маску, оскільки в попередній він перебував тривалий період, окрім того в той період було дуже жарко і в той момент коли його зупинили працівники поліції він пив воду. Наміру порушувати встановлений порядок               у нього не було, а протокол про адміністративне правопорушення ніяким чином не підтверджує його вину. Зазначає, що судом не було надано належної оцінки іншим доказам, а саме: до протоколу про адміністративне правопорушення додавалося відео з нагрудної камери поліцейського, з якого ніяким чином не слідує, що водій перебував без засобів індивідуального захисту, а тому факту правопорушення не зафіксовано, у зв`язку з чим вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували обставини, що зазначені в протоколі. 
У своїй апеляційній скарзі апелянт також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи поважність причин пропуску тим, що постанова суду на його адресу не надходила та йому не вручалась, про наявність вказаної постанови йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 25.12.2020 року. Окрім того зазначає, у судовому засіданні 14.09.2020 року він участі не брав, у зв`язку з поганим самопочуттям, оскільки через появу симптомів гострого респіраторного захворювання                    він декілька днів перебував на самоізоляції, а з 16.09.2020 року по 30.09.2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Ковельської ЦРЛ, тому забезпечити явку в судове засідання 14.09.2020 року у нього не було можливості.                                В подальшому у зв`язку тривалим поганим самопочуттям (загострення суміжних хвороб після перенесеної пневмонії) повторно перебував на стаціонарному лікуванні у Ковельській ЦРЛ з 29.10.20 року по 11.11.2020 року, що підтверджується копіями виписок з карти хворого. У зв`язку з викладеним просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та поновити пропущений строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.
Враховуючи доводи апелянта про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання апелянта про поновлення строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду від 14.09.2020 року підлягає задоволенню.
ОСОБА_1 - особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, однак в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.
Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи                            з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Так, КУпАП до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, притягуються особи, які здійснили порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (в редакції від 11.07.2020 року) на усій території України                      з 12 березня 2020 року встановлено карантин.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, при складанні відповідного документу, працівниками поліції не було зазначено, який саме підпункт пункту 3 постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392 було порушено ОСОБА_1 .
Крім того, перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять усіх необхідних відомостей, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 дій, які вказані                       у протоколі, а саме перевезення пасажирів, без засобів індивідуального захисту.
Так, при оформленні матеріалів даної справи працівниками поліції не встановлено особи пасажирів, яких перевозив ОСОБА_1 , не відібрано пояснення та не вказано                           в протоколі свідків правопорушення, що свідчить про недотримання працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, вимог п. 15 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року                           № 1376.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, із наявного в матеріалах справи відео з нагрудної камери працівника поліції не вбачається факту перевезення пасажирів ОСОБА_1 без вдягнених засобів індивідуального захисту. Разом з тим, суд вважає не спростованими відомості                         ОСОБА_1 , у яких він вказує на те, що засоби індивідуального захисту були ним зняті для того, щоб випити води та змінити маску на іншу.
Відтак, будь-яких даних про перевезення ОСОБА_1 пасажирів на автобусному маршруті Ковель-Київ (нерегулярні перевезення) без засобів індивідуального захисту, матеріали справи не містять.
Отже належних та допустимих доказів, які стверджують вину ОСОБА_1                         у вчиненні інкримінованих дій відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії  ГП № 108029 від 01 липня 2020 року, суду не надано.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні та допустимі докази, які поза розумну сумнівом підтверджують порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку                                  з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 108029 від 01 липня 2020 року складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП і до справи                              не долучено належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, приходжу до висновку, що постанова Макарівського районного суду Київської області від 14.09.2020 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -   
      П О С Т А Н О В И В:
Постанову Макарівського районного суду Київської області від 14.09.2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
                  Суддя 
Київськогоапеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов