ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
26 січня 2021 року                                                                м. Київ
 
справа № 755/13104/15
 
провадження № 22-ц/824/204/2021
 
Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
головуючого  - Іванової  І.В. 
суддів  - Сліпченка О.І., Сушко Л.П.
при секретарі  - Ярмак О.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу   ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2020 року у складі судді Яровенко Н.О. про заміну сторони виконавчого провадження
встановив:
 
У липні 2020 року АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мотивуючи тим, що судом було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу . Для пред`явлення виконавчого документу до виконання необхідно замінити сторону виконавчого провадження. Так, 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).
Отже, з метою пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник просив замінити сторону у виконавчому провадженні замість АТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Альфа-Банк».
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2020 року задоволено заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження. 
Замінено сторону у виконавчому провадженні замість АТ «Укрсоцбанк» з примусового виконання виконавчого листа № 755/13104/15-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 388 344 грн. 20 коп. заборгованості та 4 283 грн. 45 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом на правонаступника АТ «Альфа-Банк».
В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та відмовити у задоволенні заяви АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянти зазначають, що заявник АТ «Альфа-Банк» ввів суд першої інстанції в оману, оскільки станом на 06 липня 2020 року вони повністю розрахувались перед банком та виконавчою службою.
АТ «Альфа-Банк» правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.   
В суді апеляційної інстанції представник відповідачів просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав.
Представник заявника, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду апеляційної скарги,  до суду апеляційної інстанції не з'явився, клопотань не подавав, причин неявки не повідомив, що відповідно до ст.372 ЦПК України  не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документу щодо солідарного стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Видано виконавчі листи на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09 квітня 2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 388344 грн. 20 коп. заборгованості та 4283 грн. 45 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.
Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.
Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк»; від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).
Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.З., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт. у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.
Згідно п. 1 Передавального акта від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15.10.2019 року.
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.
У виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів. Кожен з них щодо іншої сторони має право брати участь у виконавчому провадженні самостійно або доручити участь у виконавчому провадженні одному із співучасників.
У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі у зв`язку з реорганізацією юридичної особи, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
З огляду на викладене, є правильним висновок суду першої інстанції про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Доводи апеляційної скарги відповідачів про те, щовиконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09 квітня 2015 року про солідарне стягнення з відповідачів коштів був повернутий постановою Дніпровського РВ ДВС від 26.04.2018 року за відповідною заявою Банку не заслуговують на увагу, оскільки у цій постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 26.04.2021 року (а.с.84).
Доводи скарги відповідачів про те, що Банк отримав кошти від реалізації іпотечної квартири на виконання напису приватного нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з чим виконавче провадження на виконання напису приватного нотаріуса закінчено, не спростовують висновку суду оскільки без заміни сторони виконавчого провадження сторони позбавлені процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вирішувати питання наявності чи відсутності боргу за судовим рішенням. 
За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що зазначене судове рішення постановлено з додержанням вимог закону, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                                                              

 
Судді: