Справа № 127/26345/20 
Провадження № 33/801/153/2021
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі осо-би, яка подала апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_1 , його предс-тавника адвоката Білозора О. Л., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінниць-кої області від 15 січня 2021 року за матеріалами справи про притягнення до ад-міністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, прожи-ваючого за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), за статтею 124 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 544514 від 12 листопада 2020 року, складеного о 08.50 годині інспектором взво-ду № 1 роти № 3 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Швець Л. О., у цей день 12 листопада 2020 року о 08.05 годині у м. Вінниці по вул. Львівське шосе, автодорога М-12 380 км водій ОСОБА_2 керував транспортним за-собом марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , та перед по-воротом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв крайнє ліве по-ложення на проїзній частині та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 21124», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку, допустивши таким чином порушення вимог пункту 10.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена ад-міністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транс-портні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січ-ня 2021 року адміністративна справа відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрита на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсут-ністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з такою постановою судді суду першої інстанції, потер-пілий ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить понови-ти йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, ос-кільки про її наявність він дізнався лише 21 січня 2021 року після отримання копії цієї постанови у приміщенні суду. Про розгляд справи суд його не пові-домляв, у судове засідання він не викликався. Скаржник просить постанову су-ду від 15 січня 2021 року скасувати, визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Ос-каржувану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною, винесеною за не-повного з`ясування обставин справи. Скаржник зазначає, що 12 листопада 2020 року він, керуючи автомобілем «ВАЗ 21124», дотримуючись Правил дорожньо-го руху, рухався в напрямку смт Стрижавка по вул. Львівське шосе та помітив, що із території ресторану «Диканька» на головну дорогу виїжджав автомобіль «ВАЗ 21013», не надаючи йому перевагу у русі. Щоб уникнути зіткнення він почав гальмувати та зміщуватися у ліву смугу руху попутного напрямку. Однак водій автомобіля «ВАЗ 21013», не вживаючи жодних заходів для уникнення ДТП, не зупинявся та продовжував рух, внаслідок чого скоїв зіткнення перед-ньою частиною свого автомобіля у правий бік автомобіля, яким керував потер-пілий. Від удару автомобіль «ВАЗ 21124» розвернуло та відкинуло на зустрічну смугу руху. Водій ОСОБА_2 з метою уникнення відповідальності та не-можливості встановити його траєкторію руху, точного місця зіткнення та розта-шування транспортного засобу на проїжджій частині, залишив місце ДТП, з`ї-хавши на узбіччя, що підтверджується схемою ДТП. Посилаючись на пункт 10.2 Правил дорожнього руху, скаржник вважає, що вина ОСОБА_2 пов-ністю підтверджується матеріалами справи, на що суд першої інстанції не звер-нув належну увагу.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з`явився. Справа тричі розглядом відкладалася з метою забезпечити його явку, тричі особі, котра притягнута до адміністративної відповідальності, направлялися судові повістки, зокрема, й на адресу, зазначену ним особисто як місце свого проживання. Од-нак судові повістки повернуті суду з відміткою працівника пошти щодо відсут-ності особи за місцем мешкання. Апеляційний суд вжив передбачених законом можливих заходів для повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи щодо нього, виклику його в судове засідання, але позитивних результатів не досягну-то. За тих обставин, що мають місце, суд дійшов висновку про можливість роз-гляду справи в порядку апеляційного провадження у відсутності ОСОБА_2 , який не проявив заінтересованості бути поінформованим про процесуальний рух справи щодо нього. При цьому суд такий свій висновок обґрунтовує обов’-язком сторони належним чином використовувати свої процесуальні права. У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Алімен-таріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник ( розуміти як учасник справи ) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення про-цедури слухання ( «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/ 85 ). Крім цього належить звернути увагу, що дана адміністративна справа перебуває у провадженні суду апеляційної інстанції з 04 лютого 2021 року в той час, коли частиною четвертою статті 294 КУпАП визначений двадцятиденний строк для перегляду справи суддею апеляційного суду з дня надходження справи до суду.    Заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_3 , його захисника адвоката Білозора О. Л., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , перегля-нувши її у межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апе-ляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької об-ласті від 15 січня 2021 року підлягає безумовному задоволенню. Також підлягає частковому задоволенню апеляційна скарга по суті оскарження постанови суду першої інстанції від 15 січня 2021 року з огляду на наступне. 
У протоколі про адміністративне правопорушення, та й за матеріалами справи, ОСОБА_1 зазначений як потерпілий, давав пояснення, зазначав про обставини шляхово-транспортної пригоди, що сталася 12 листопада 2020 року за участі та з вини водія ОСОБА_2 . Призначаючи вперше до розгляду дану справу на 01 грудня 2020 року 14.00 годину, суд першої інстанції потерпі-лого не викликав узагалі. Причини відкладення цього разу розгляду справи з матеріалів справи не убачається. Вдруге справа була призначена на 22 грудня 2020 року 09.40 годину. Хоча судова повістка направлялася ОСОБА_1 , проте відсутні будь-які докази її отримання ним. Не дивлячись на це, справа була розглянута по суті за участі ОСОБА_2 . З розписки, що містить-ся на 21 аркуші справи убачається, що копію судової постанови від 15 січня 2021 року ОСОБА_1 отримав 21 січня 2021 року, 01 лютого 2021 року судом зареєстрована подана ним апеляційна скарга. Беручи до уваги подання потерпілим скарги на судову постанову у десятиденний строк з дати отримання її копії, його клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню. При цьому апеляційний суд керується нормами статті 289 КУпАП, згідно якої скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений органом, правомочним розглядати скаргу. Частиною другою статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку при-тягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, за-хисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаєть-ся апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчинен-ні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залеж-ності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За змістом статей 269, 277-2 - 279, 287, 294 КУпАП розгляд справи про ад-міністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху здійснюється за участі правопорушника та потерпілого; підставою для її розгля-ду є протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього пояснення учасників шляхово-транспортної пригоди, схема місця ДТП, інші документи справи, яка розглядається в межах зібраних у ній та належно, у послідовний спосіб, досконало і принципово оцінених доказів.
Ухвалюючи 15 січня 2021 року постанову про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на відсутність у справі, крім протоколу про адміністративне правопо-рушення, будь-яких доказів, які б підтверджували обставини справи. Водій ОСОБА_1 , зазначив суд, виїхав на зустрічну смугу руху, де відбувся контакт транспортних засобів. Натомість водієм ОСОБА_2 вимоги статті 124 КУпАП не порушені, зібрані докази про доведення його вини є суперечли-вими, через що він не може бути притягнутий до адміністративної відповідаль-ності. 
З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, він є одно-бічним, таким, що не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, які мали місце, зробленим без урахування пояснень як потерпілого у справі так самого винуватця ОСОБА_2 , без оцінки наявних у справі доказів.
Оскаржуючи постанову судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 вка-зує на недотримання судом вимог статті 245 КУпАП щодо повноти, всебічнос-ті, об`єктивності з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповід-ності із законом, статей 269, 272 цього Кодексу з огляду на те, що ОСОБА_2 не визнавав своє вини. Зазначаючи перебіг шляхово-транспортної пригоди, потерпілий підкреслює, що ОСОБА_2 з метою уникнення відповідаль-ності, неможливості встановлення траєкторії його руху, точного місця зіткнен-ня та розташування транспортного засобу на проїзній частині дороги, у пору-шення положень Правил дорожнього руху до приїзду працівників поліції зали-шив місце пригоди, з`їхавши з проїзної частини на узбіччя. Ця обставинам до-водиться доданою до протоколу про адміністративне правопорушення схемою ДТП. Потерпілий вважає невірною надану матеріалам справи оцінку суду, по-ясненням самого правопорушника, помилковим висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу передбаченого статтею 124 КУпАП адміністра-тивного правопорушення. 
Доводи та мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 заслуговують на увагу як такі, що відповідають матеріалам справи та зібраним у ній доказам, є об`єктивними, узгоджуються з фактичними даними щодо шляхово-транспорт-ної пригоди, що сталася за його участі та участі водія ОСОБА_2 .
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12 листопада 2020 року серії ДПР18 № 544514 у цей день о 08.05 годині у м. Вінниці по вул. Львівське шосе, автодорога М-12 380 км, водій ОСОБА_2 , керуючи авто-мобілем «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 21124», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку. ОСОБА_2 допустив порушення вимог пункту 10.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Статтею 124 КУпАП передбачено, що у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних пере-їздів, дорожніх споруд чи іншого майна, настає адміністративна відповідаль-ність, визначена санкцією цієї статті. Ураховуючи, що така норма закону як стаття 124 КУпАП, на підставі якої притягнутий до адміністративної відпові-дальності ОСОБА_2 , є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень з відповідним закріпленням вказаних норм як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 12 листопада 2020 ро-ку серії ДПР18 № 544514 слідує, що ОСОБА_2  допустив порушення вимог пункту 10.4 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній час-тині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок ру-ху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, до-рожніми знаками чи розміткою.  Водій, що виконує поворот ліворуч або розво-рот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
Апеляційний суд не вважає безпідставним взяття до уваги у вирішенні цієї справи норми пункту 10.2 Правил дорожнього руху, згідно якого, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та ін-ших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи троту-аром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає. Пункт 10.2 Правил дорожнього руху у цій конкретній ситуації та не тільки, у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 12 листопада 2020 ро-ку, слід визнати невід`ємним для оцінки дій ОСОБА_2 і незазначення його у протоколі про адміністративне правопорушення не тягне звільнення правопо-рушника від встановленої законом відповідальності за його легковажне невико-нання. Як пункт 10.4, так і пункт 10.2 Правил дорожнього руху є складовими правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Апеляційний суд, дослідивши схему ДТП, пояснення учасників пригоди, визнає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності перекон-ливих доказів наявності у діях ОСОБА_2 порушень вимог пунктів 10.2, 10.4 Правил дорожнього руху, суть яких у даному випадку зводиться до без-заперечного обов`язку ОСОБА_2 надати дорогу, пропустити усі транспорт-ні засобі, що рухалися по ній як у зустрічному, так і в попутному напрямку. Зважаючи на намір ОСОБА_2 здійснити поворот ліворуч, виїзд ним авто-мобілем з прилеглої до дороги території двору ресторану «Диканька», надання переваги у русі транспортним засобам, що рухалися у зустрічному напрямку, а разом з тим ненадання переваги транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку, який перетинався ОСОБА_2 , характер пошкоджень транспортних засобів свідчать про вину останнього у вчиненні передбаченого статтею 124 КУпАП адміністративного правопорушення. Така його вина безумовно підтверджується з огляду, зокрема, на положення пункту 10.2 Правил дорожнього руху, який у жодному разі не можна залишити поза увагою в ситуації, що мала місце, та відображену на схе-мі ДТП дорожню розмітку, з якої слідує перетинання водієм ОСОБА_2 дороги з подвійними смугами руху з боку його виїзду, що не може не урахову-ватися при визначенні винності ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП. Крім цього неоспорюваним доказом у справі є характер пошкоджень автомобілів, описаний у схемі ДТП, від підписання якої ОСОБА_2 відмовився. Так ав-томобіль останнього пошкоджений у передній його частині з деформацією ку-зова; автомобіль під керуванням ОСОБА_1 отримав пошкодження правої частини з деформацією кузова. Окремо належить звернути увагу на роз-ташування автомобіля ОСОБА_2 не на місці зіткнення, а на узбіччі, що підтверджує пояснення потерпілого про залишення ОСОБА_2 місця до-рожньо-транспортної пригоди і, як наслідок, призвело до ускладнення встанов-лення фактичних обставин справи.
Зазначені судом апеляційної інстанції обставини жодним чином не можна визнати такими, що змінюють фабулу протоколу щодо  ОСОБА_2  про вчи-нене ним адміністративне правопорушення, вказувані судом положення та факти відображають реальну подію, що наступила через помилкові дії на дорозі водія автомобіля марки «ВАЗ 21013». Залишення поза увагою порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху в частині щодо обов`язків водія, який виїжджає на дорогу з прилеглої території ресторану, було б невиправданою формальністю, яка, між іншим, підпадає під критерій крайньої несправедливос-ті по відношенню до потерпілої у цій ДТП особи ОСОБА_5 , у діях якого не убачається порушень Правил дорожнього руху. 
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) оцінює до-кази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, пов-ному, об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності, керую-чись законом і правосвідомістю. Аргументи апеляційної скарги щодо невмоти-вованості оскаржуваної постанови суду першої інстанції є об`єктивними, спро-можними і слугують самостійною, достатньою підставою для скасування по-милкової, безпідставної та несправедливої постанови судді суду першої інстан-ції. Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про часткове за-доволення апеляційної скарги, оскільки строки накладення на правопорушника адміністративного стягнення закінчилися 12 лютого 2021 року. 
Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2021 року в адміністративній справі № 127/26345/20 щодо ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2021 року про закриття на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП адміністративної справи відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП - скасувати.
Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністра-тивного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Провадження у цій адміністративній справі за статтею 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи визначених законом для накладення адміністративного стяг-нення строків .
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко