Справа № 459/3546/19                                 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І. 
Провадження № 22-ц/811/1171/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія: 12

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 березня 2021 року   м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Ванівського О.М.,
суддів: Мельничук О.Я., Цяцяка Р.П.,
секретаря: Матяш С.І.
з участю: представника Червоноградської міської ради – Лінинської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Державної архітектурно – будівельної інспекції України на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради Львівської області, з участю третьої особи: Державної архітектурно-будівельної Інспекції у Львівській області про визнання добудованого балкону приналежністю квартири , -

в с т а н о в и в:

В грудні 2019 року позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що являється власником квартири АДРЕСА_1 . Вказує, що нею проведено реконструкцію квартири шляхом добудови балкону та переобладнано віконний проріз у дверний у приміщенні житлової кімнати. Загальна площа її квартири збільшилась на 7,1 кв.м. після проведеної реконструкції було оформлено новий технічний паспорт із зазначенням нової площі квартири – 71,6 кв.м. Вказана самочинна реконструкція балкону відповідає будівельним нормам, не порушує прав та інтересів третіх осіб. Тому просила визнати добудований балкон площею 7,1 кв.м, приналежністю квартири АДРЕСА_1 , яка їй належить.
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2020 року позов задоволено.
Визнано самочинно добудований балкон площею 7,1 кв.м, приналежністю квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої після реконструкції становить 71,6 кв.м, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Рішення суду оскаржила Державна архітектурно – будівельна інспекція України. 
 В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликається на те, що Інспекція державного архітектурно – будівельного контролю у Львівській області є ліквідованою, як юридична особа публічного права про що внесено запис у ЄДРПОУ, що не перевірено ні позивачем, ні судом. У подальшому суд змінив назву третьої особи на Департамент ДАБІ у Львівській області, однак Департамент також не може бути учасником справи оскільки, таки є територіальним органом, без статусу юридичної особи публічного права, утворений як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно – будівельної інспекції України.
Також звертає увагу суду на те, що звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право, проте до матеріалів справи не долучено жодного документу на підтвердження факту звернення у відповідну інспекцію архбудконтролю для прийняття в експлуатацію самочинно збудованого об`єкту.
Враховуючи наведене просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Червоноградської міської ради – Лінинської Т.В. на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
       Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. 
Задовольняючи позов про визнання добудованого балкону приналежністю квартири, суд першої інстанції виходив з того, що добудований до квартири позивача балкон не порушує прав та інтересів сусідів по житлу, відповідає будівельним та пожежно-санітарним нормам та правилам, а також перебуває в задовільному стані, що дає можливість надійно та безпечно його експлуатувати.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Матеріалами справи та судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
З копії технічного паспорту вбачається, що вказана квартира розташована на першому поверсі та у ній самовільно добудовано балкон площею 7,1 кв.м. без дозвільних документів.
Згідно копії висновку ОП Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро від 29.11.2019 року архітектурно-планувальні рішення реконструкції квартири АДРЕСА_1 відповідають вимогам ДБН В.3.2.-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», санітарним та пожежним нормам і правилам.
Згідно з технічним висновком № 162 ФОП ОСОБА_2 від 29.11.2019 року за результатами проведеного візуального обстеження приміщень квартири АДРЕСА_1 встановлено, що несучі конструкції її знаходяться в задовільному стані. Приміщення квартири з добудованим балконом в подальшому можуть надійно та безпечно експлуатуватися.
Як встановлено з витягу з протоколу №15 засідання постійно діючої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітету Червоноградської міської ради від 04.12.2019 року комісія не має застережень щодо реконструйованої квартири АДРЕСА_1 з метою будівництва балкону.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).
Відповідно до положень частин першої, другої статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
При розгляді справ, пов`язаних із самочинним будівництвом, слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України «Про містобудування», спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.
За загальним правилом, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
Звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.
Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону.
Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.
Не може бути застосовано правила статті 376 ЦК України при вирішенні справ за позовами:
- про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема статтею 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир;
- про визнання права власності на самочинно збудовані тимчасові споруди;
- про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі (ганок, веранда, мансарда тощо).
Встановивши, що балкон, відповідно до положень статей 186, 381 ЦК України є приналежністю до основної речі – будинку, та зведений після набуття права власності на квартиру, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності на вказане майно на підставі статті 376 ЦК України.
Крім того, колегія суддів виходить з того, що порушення прав позивача та, як наслідок, необхідність їх судового захисту не встановлено, оскільки остання не зверталась у передбаченому законом порядку до компетентних органів для оформлення своїх прав на вказане вище майно та не позбавлена можливості такого звернення в подальшому.
Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач в позовній заяві вказав третьою особою Державну архітектурно – будівельну інспекцію у Львівській області, в подальшому суд змінив назву третьої особи на Департамент ДАБІ у Львівській області, однак судом не враховано, що такий не можуть бути часником справи враховуючи наступне.
Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року №294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду
Вищезгаданим Положенням зазначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Відповідно до п.1 Положення про департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, затвердженого наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України №229 від 01 жовтня 2014 року, департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області не має статусу юридичної особи, а є структурним підрозділом апарату Державної архітектурно - будівельної інспекції України.
Підпунктом 15 пункту 6 вказаного Положення встановлено, що департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області для виконання покладених на нього завдань має право здійснювати представництво інтересів Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судах відповідно до наданих повноважень, які визначаються в довіреності.
Оскільки Департамент ДАБІ у Львівській області не є юридичною особою, такий не може бути учасником судового процесу.
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що питання щодо узаконення прибудов до квартири (приналежностей до головної речі) вирішується у позасудовому порядку, ст.376 ЦК України не може бути застосована в даному випадку, а відтак пред`явлений ОСОБА_1 позов задоволенню не підлягає.
Крім того, слід вказати, що представник Червоноградської міської ради – Лінинська Т.В. в судовому засіданні в суді першої інстанції не заперечила щодо визнання добудованого балкону приналежністю квартири, а відтак спір між сторонами відсутній.
Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З врахуванням вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку, що рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2020 року, відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України сплачений відповідачем судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1056 гривен слід компенсувати за рахунок держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у м. Ужгороді.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Державної архітектурно – будівельної інспекції України  – задоволити.
Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2020 року – скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради Львівської області, з участю третьої особи: Державної архітектурно-будівельної Інспекції у Львівській області про визнання добудованого балкону приналежністю квартири - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 22 березня 2021 року

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Мельничук О.Я.

Цяцяк Р.П.