П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/19917/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Романченко Є.Ю.  
Суддя-доповідач:  Франовська К.С. 
28 січня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Совгири Д. І.  Боровицького О. А. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій щодо зменшення з 01 червня 2020 року розміру пенсії з 10572,36 грн. до 8599,20 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити виплату пенсії з 01 червня 2020 року в повному обсязі пенсію, у розмірі 10572 грн. 36 коп., перерахованому відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 в адміністративній справі № 806/539/18 та негайно виплатити заборгованість по нарахованій пенсії, яка не виплачена в повному обсязі.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у відкритті провадження відмовлено з підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України (у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі).
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення про зобов`язання суду першої інстанції відкрити провадження у справі.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.
Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що  правовідносини у справі виникли у зв`язку із невиконанням або неналежним виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 року у справі № 806/539/18.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду першої інстанції.
За правилами п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Умовами застосування цієї підстави для відмови у відкритті провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають) та остаточне вирішення тотожного спору рішенням або постановою суду, ухвалою про закриття провадження в адміністративній справі, яке набрало законної сили.
Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі № 9901/432/18.
Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
У постанові Верховного Суду від 09.10.2018 року в справі № 809/487/18, зазначено, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.
Касаційний суд зазначив, що для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено колегією суддів, в лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просив: 
- зобов`язати відповідача провести з 09.09.2017 перерахунок (донарахування) призначеної пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданого документа - довідки командира військової частини НОМЕР_1 за вих. №5805 від 21.11.2017, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, виплачених позивачу за період з вересня 2015 року до серпня 2017 року сум щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, одноразових виплат та винагороди за участь в АТО, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплатити різницю у недоотриманій з 09.09.2017 пенсії та виплачувати перераховану пенсію у новому розмірі, без обмеження кінцевої дати виплати (справа №806/539/18).
Позов обґрунтований тим, що при призначенні пенсії з 09.09.2017 відповідач протиправно не врахував до суми грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія,  щомісячну додаткову грошову винагороду, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу на оздоровлення, одноразові виплати та винагороди за участь в АТО. 
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести з 01.01.2018 перерахунок (донарахування) призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданого документа - довідки командира військової частини НОМЕР_1 за №5805 від 21.11.2017, з врахуванням у складі грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, виплачених позивачу за період з вересня 2015 року до серпня 2017 року сум щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, одноразових виплат та винагороди за участь в АТО, з яких сплачувався єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатити різницю у недотриманій з 01.01.2018 пенсії та виплачувати перераховану ОСОБА_1 пенсію у новому розмірі.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року рішення суду першої інстанції  змінено в частині встановлення дати проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , із зазначенням дати проведення перерахунку та виплати пенсії - 09.09.2017 року.
В решті рішення залишено без змін.
Судове рішення набрало чинності і звернуто до виконання.
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними  дій щодо зменшення з 01 червня 2020 року розміру пенсії з 10572,36 грн. до 8599,20 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити виплату пенсії з 01 червня 2020 року в повному обсязі пенсію, у розмірі 10572 грн. 36 коп., перерахованому відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 в адміністративній справі № 806/539/18 ( справа № 240/19917/20).
За змістом позовної заяви, рішення суду у справі № 806/539/18 відповідачем виконано, розмір призначеної пенсії перераховано з урахуванням висновків суду, на підставі довідки про додаткові виплати. 
В подальшому, здійснюючи перерахунок пенсії з іншої підстави - постанови КМУ № 103 від 21.01.2018, відповідач неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого розмір пенсії, визначеної пенсійним органом на виконання рішення суду у справі №806/539/18 зменшився, що є неприпустимим, проте відповідач не привів визначений розмір пенсії у відповідність до вимог закону, чим порушено його право, оскільки виплата пенсії здійснювалась у розмірі, меншому, ніж визначений за результатами перерахунку за рішенням суду від 23.03.2018 року.
Отже, предметом спору у справі №806/539/18 є правомірність дій пенсійного органу щодо обчислення розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії.
Предметом спору у справі що переглядається (№240/19917/20) є правомірність дій пенсійного органу щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 року та визначення розміру пенсії за результатами перерахунку.

На підставі наведеного колегія суддів апеляційної інстанції не погоджує висновок суду першої інстанції, що в даному випадку, сторони, підстави та предмет позову у справі,  є тотожними справі № 806/539/18.
З огляду на викладені апеляційною інстанцією мотиви, обґрунтування суду першої інстанції своєї ухвали є помилковим. Доводи апеляційної скарги в цій частині о обґрунтованими.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм процесуального права, а справу направити до цього ж суду для продовження її розгляду.
Вимоги апеляційної скарги про  покладення апеляційним судом на Житомирський окружний адміністративний суд обов`язку про відкриття провадження у цій справі, то колегія суддів звертає увагу на повноваження суду апеляційної інстанції, визначені ст.315 КАС України, якою такі повноваження не передбачені. Питання відкриття провадження у справі віднесені до компетенції суду першої інстанції. З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року скасувати.
Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 січня 2021 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Совгира Д. І.    Боровицький О. А.