ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2021 року
м. Харків
Справа № 645/5231/20
Провадження № 22-ц/818/1298/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого -   Кругової С.С.,
суддів – Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.
за участю секретаря – Кучер Ю.Ю.

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_1  про розірвання шлюбу, за зустрічною позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_1  про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданої в особі представника адвоката Мусієнко Світлани Олександрівни на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року,
в с т а н о в и в:
У вересні 2020 року ОСОБА_1  звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

12 жовтня 2020 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2020 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову.

17 листопада 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Мусієнко С.О. звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просила постановити додаткове судове рішення у цивільній справі № 645/5231/20 про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення. При цьому суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для ухвалення додаткового рішення.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Мусієнко С.О. звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити окрему ухвалу про допущені порушення норм діючого законодавства та направити справу для їх усунення до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення постановлена без належної процесуальної підстави, оскільки первісний позов та її зустрічний позов взаємопов`язані, оскільки випливають із сімейних правовідносин. Крім того, повертаючи зустрічний позов позивачеві питання щодо повернення зустрічної позовної заяви з доданими оригіналами та копіями документів судом не вирішено. Посилаючись на п.2 ч.1 ст.270 ОСОБА_1 просила ухвалити додаткове рішення та вирішити питання про право або дії, що треба виконати. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та прийнятою у відповідності до норм діючого законодавства.
В судове засідання до суду апеляційної інстанції позивач, відповідач не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення судових повісток. 
Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Мусієнко С.О. суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для ухвалення додаткового рішення. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду, проте на даний час розгляд цивільної справи за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не закінчений, рішення по справі не постановлено, тому не може бути ухвалене додаткове рішення за відсутності самого рішення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржувана ухвала відповідає.
Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до п.20 роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК 2004 року (ст. 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.
Аналіз зазначеної норми приводить суд до висновку, що перелічені ч. 1 ст. 270 ЦПК України питання вирішуються судом за результатами розгляду справи по суті. 
Як цілком вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, на теперішній час розгляд цивільної справи за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не закінчений, рішення по справі не постановлено.
За таких умов підстави для ухвалення відповідно ст. 270 ЦПК України додаткового рішення відсутні. Таким чином, позиція суду першої інстанції в повній мірі відповідає вимогам чинного процесуального законодавства.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного  висновку про те, що вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам процесуального законодавства, тобто постановлена з додержанням вимог закону, а тому підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 поданої в особі представника адвоката Мусієнко Світлани Олександрівни - залишити без задоволення.
Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий                                                                                        С.С. Кругова
Судді                                                                                                 Н.П. Пилипчук
                                                                                                       О.Ю. Тичкова 
повний текст постанови
складено 16 березня 2021 року