ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/332/21 Справа № 199/337/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Савченко Є. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 6 місяців та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

за участю:
захисника особи, що притягується 
до адміністративної відповідальності                         ОСОБА_2 ,
представника потерпілого                                        Буденка Ю.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2021 року водій ОСОБА_1 02 січня 2021 року о 16:00 год. в м.Дніпрі по вул. М.Малиновського в районі е/о №671 керував ТЗ Mitsubishi ASX, № НОМЕР_1 , здійснював поворот ліворуч, не надав дорогу ТЗ Skoda Fabia, № НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення.  ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.4 ПДР України. Під час ДТП спричинено механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Тілесних ушкоджень не завдано.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що в момент ДТП його транспортний засіб не рухався, оскільки він пересік осьову лінію та зупинився для здійснення повороту ліворуч, після чого ТЗ Skoda Fabia на великій швидкості вдарив його автомобіль, що підтверджується схемою місця ДТП, відповідно до якої його автомобіль виїхав на полосу зустрічного руху лише лівим переднім колесом. Вказує, що на схемі місця ДТП відсутні зображення слідів гальмування ТЗ Skoda Fabia, що спростовує версію потерпілого про обставини ДТП. Вказує, що відеозапис з камер АТБ підтверджує його пояснення.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. 
Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
       При цьому положеннями п. 10.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині — і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.
       Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця ДТП та фототаблицями; поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , наданими у суді першої інстанції; відеозаписом з камери відеоспостереження магазину «АТБ» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. М.Малиновського, 34/2; а також іншими наявними доказами у справі. 
       Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а також пояснень потерпілого ОСОБА_3 , допитаного у суді першої інстанції, по справі не вбачається. 
       З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.
       Посилання ОСОБА_1 на те, що в момент ДТП його транспортний засіб не рухався, оскільки він пересік осьову лінію та зупинився для здійснення повороту ліворуч, після чого ТЗ Skoda Fabia на великій швидкості вдарив його автомобіль, спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_3 та відеозаписом камер-відеоспостереження магазину «АТБ», відповідно до якого ТЗ Mitsubishi ASX, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , здійснював поворот ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, та в цей момент відбулось зіткнення з ТЗ Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . 
       При цьому, як слідує з наданих суду першої інстанції письмових пояснень ОСОБА_1 , останній бачив ТЗ Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 та у відповідності до вимог п. 10.1 ПДР України повинен був не виконувати поворот ліворуч, а дочекатись безпечності зазначеного маневру, а ОСОБА_3 у відповідності до п. 1.4 ПДР України мав право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині того, що він вважав, що ТЗ Skoda Fabia, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , зупиниться аби пропустити пішоходів, а він в цей час зробить поворот ліворуч, були предметом розгляду суду першої інстанції та їм було надано відповідну оцінку.
       Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що вказані доводи спростовуються самими письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02 січня 2021 року, поясненнями потерпілого ОСОБА_3 та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, оскільки доказів порушення ПДР України потерпілим в частині не здійснення зупинки аби пропустити пішоходів, чи перевищення швидкості, накладання на останнього адміністративного стягнення за вказані правопорушення, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.
       Факт застосування потерпілим ОСОБА_3 екстреного гальмування для уникнення зіткнення з автомобілем ТЗ Mitsubishi ASX, № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом з камери відеоспостереження магазину “АТБ”, а тому відсутність на схемі місця ДТП зображення слідів гальмування автомобіля Skoda Fabia не спростовує висновки суду про обставини ДТП.
       Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх ОСОБА_1 , не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.
       Сукупність досліджених в суді першої інстанції доказів підтверджує, що дії  ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративне правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.
       Таким чином, твердження  ОСОБА_1 про недоведеність його винуватості у зазначеному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, належно перевірялися в судовому засіданні й обгрунтовано визнані безпідставними.
       Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
       З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
       При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. 
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. 
       Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, є доведеною поза розумним сумнівом. 
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду – без змін. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП — залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот